Az évszakbeli niásfornuiság ,% Balaton mellékén. 



299 



A Vicia Cassubica var. serotina a Badacsunyon s Budán a Hárshegyen (szepteinb.) kevéssel 

 kopaszodottabb, fürje 3 — 7 virágú, a levélnél kétszer rövidebb, levélkéje, valamint a virága valami- 

 vel apróbb, tehát a mediterrán V. Adriaticához közeledik 



Söt a kikirícsfélék családja is a liliomfélékkel szemben, mondhatni, ilyen cv- 

 szakbeli különbség, fajai leginkább nyáron és őszkor virágzanak. Ezek tehát mintegy 

 évszakjelzö növények. Söt, ha a hazánkban másutt ismeretes virágzásbeli jelenséget 

 is tekintetbe veszszük, a Balatonmellék némely növényének az évszak szerint három 

 formája is lehet (saisontrimorfismus), pl. 



lavaszszal : 



Cytisus leucotrichus, vesszös, 

 fürtszerű virágzata a tavali 

 ágból fakad' (60. ábra aco. 



Nyár elején : 



C. aggregatus, gömbforma cso- 

 portus virágzattal, a nyárelözö, 

 idei hajtás tetején, (^/lemetszve. 



Ez a tavaszi és nyárelözö alak egy tövön is egyesül, mint 

 C. leucotricho-augregatus (60. ábra, ci). 



C. Marilauni, mint fent (Galiczia' 



Cytisus Ratisbonensis, úgy 

 mint a C. leucotrichus. 



Hieracium praecox, hosszú 

 levélnyelü. 



A H. silvaticum levélnyele kurtább, 

 szára levéltelen vagy alig leveles, 



Őszssel : 



C. serotinus, fürtszerü virág 

 zattal, mely az idei hajtás- 

 ból fakad. 



C. hurnitiorus, fürtszerü virág- 

 zata idei selymesszörü, friss 

 hajtásból fakad. ^ 



A H. vulgatumé több vagy 

 soklevelü 



Az évszakbeli másformaság nyomán megkülönböztetett nyárelözö és nyár- 

 követö fajokkal vagy alakokkal a fajok száma szaporodik, de a növény természete, 

 virágzásbeli sajátsága és biológiai magaviselete jobban megvilágosodik. Az újabban 

 fölismert bélyeg és állandó jelenség alapján gyarapodó faj annak, a ki alaposan 

 műveli a systematikát és őszinte szívvel szereti a botanikát, baj vagy telier nem 

 lehet, csak az eltérések és jelenségek természetszerűen és áttekinthetően legyenek 

 rendezve. A botanikának ez a része még egész a kezdetén van, a nomenklatúrái 

 mozgalmak, lehet, majd itt is döntenek. A hol a különbség nem tetemes, vagy 

 csak a termetre vonatkozik {Rhinanthaceák), ott vagy valami közös név {interfoliata, 

 pmeaestiva, postaestiva) vagy a varietas módjára való megnevezés ajánlatos, s pedig 

 annál inkább, mert a Rhinanthaceák interfoliatióját nemcsak a nyári virágzás idézi 

 elö, hanem a nedves, homokos talaj is. Ilyen helyen én a Fistularia goniotricha- 

 nak és F. crista gal/i-nak a főváros körül (Csepelsziget, Soroksár, Alberti-Irsa) 

 május második felében gyakran látom az interfoliatus, másutt nyáron virágzó alak- 

 ját, tehát jóval előbb a postsolstitialis időnél. — Azt is tapasztaltam, hogy július 

 hónapban a praesolstitialis alakok késett alakjai, meg a postsolstitialis alakok sie- 

 többjei között a különbség ingadozik. 



' V. ö. BoRB.^s V.: A zanótbokor virágzása, kapcsolatban az évszakkal. Pótfüzetek, 1898. 

 158—64. old. A tavalyi ágat a gyakorlott szem a színéről, kopott szörözetéröl könnyen megkülön- 

 bözteti. Morfológiailag kivált arról ismerjük meg, hogy saját levélzete nincs, mely a tavalyi ágon 

 a rend.s levélállás törvényét követné; e levelek tavai őszön lehullottak. Az a levél, a mely az 

 ilyen fürtszerü aranyos vesszőn van, az idei és a virágot fakasztó kurta hajtásnak alsóbb levele. 

 A fejvirágzatos nyári Cytisus- ágon rendeshelyzetü, idei levelek vannak. 



- Monori erdő (1887. jún. 9.\ Királyhágó (Csúcsa, 1897. júl. 13. RiCHitR Lajos). 



