302 



Elnevezés, nomenklatúra. 



mégis marad. A legrégibb növénysystematikai nevet meg kell tartani, ezért a 

 hozzá kötött értelmet lehet tisztázni vagy az alakkörét újakkal kiegészíteni. Az új 

 néx-Acl megszakítjuk a faj múltját. Hogy időnkint ki helyesbítette a faj ismeretét, 

 az a történetéhez tartozik, az elnevezés prioritását nem érintheti. A faj a név adása- 

 kor alkotódott, s a faj ismerete kétségtelenül innen kezdődik és időnként tisztult. 

 Ha valamely faj újabb meghatározása- vagy osztályozásakor új nevet választunk, 

 vagy a meghagyott fajnévhez új autort írunk, vagy egy subspecies leírásakor két. 

 sőt három növényt, közte a tőalakot is, megnevezzük ; ' minden újabb felfogás 

 szerint végre egész sereg autóra vagy a névnek hosszú sora támad s a prioritásra 

 gondolni se lehet. Ezért egy fajt ketté- vag\^ több fajra szétválasztván, ne gondol- 

 juk, hogy a régi autor az újabb eltérést is bele érthette volna a régibb fajába ; 

 (ők rendesen a közönségesebb tőalakot ismerték); hanem lehetőleg megalapítandó, 

 melyik az autor leírásának egészen v. maiore paiíc, megfelelő, erre szálljon a 

 régi név. s az újabb és ismeretlenebb eltérést nevezzük meg. Elzért én a némi vagy 

 kisebb tekintetben (pro minőre parte) vitásnak mondható faj legrégibb nevét első 

 helyre állítottam, pl. Chetiopodium viruie L. (Ch opiilifolium Schrad.), hiszen Lixxk 

 magá is a Ch. z'iridt'-)éhez vonja a C/i silvestre opuli folio \'.\ilx.. Paris. 36. idézetét. 

 Ez természetesen vitát idézhet elő. de teljes megállapodás éppen azért nem lehet, 

 mert a régi floristák a kezdet nehézségei közt. más készültséggel, intentióval, stb 

 publikálták, mint a minőt a modern kritika kívánna Én a mai törekvésekben a 

 prioritás mellőzésének kezdetét látom. 



3. A fajnév prioritásával történetileg az autoré is együtt jár, tehát megmarad 

 az eredeti autor neve, a kitől a növény fajneve — ha más génusz alatt is — ered. 

 a helyes génuszához sub vag\" pro zar. kapcsolattal helyezvén, pl. 



Sesiería varia Jacq. sub Aira; 



Sesleria Budensis Boicb. pro var. S. cocruleae. A régibb fajnéxTiek kellő helyreállítása tör- 

 téncti-becsű, nem azért van, hogy új autor és legújabb név legyen. 



4. A társautorság pl. Sesleria Budensis (Borb.) Aschers. et Graebx.. a systc- 

 matika terhe, s egykori harczosa (Aschersox) is elpártolt tőle. A társautornak az 

 elnevezés érdeméhez nem ritkán csak annyi köze, hogy munkájába átvette s itt 

 más oldalon van, mii:t az eredeti szerzőjében. Ki győzné emlékezetben tartani a 

 -sok génuszszal rokonságban levő vagy soknevü faj társautorait. pl. 



Avena alpitia S.m. Triseiaria alpina (SM.) 



Trisetum alpiiium i SM. Rö.m. et Schl lt. Heuffelia alfina (SM. ' 

 Arctiastrum alpitium (SM. Fkitsch. 



Minő könnyebbség, bármely génusz fajai közt is, mindig az első autor nevét 

 jelölni és emlékezetben megtartani. — Ha a faj minden új értelmezés vagy más 

 génuszhoz helyezés szerint autort változtat, hol lesz ennek végre vége-hossza .- 



5. A varietás vagy eltérés (aberratio. lusus) is természetes egység, létének 

 oka van. a mely gyakran a vidék vagy a termőhelye természeti állapotából fejt- 

 hető meg A mai eltérés a jövendő faja lehet. A faj nem állandó, lassacskán, sza- 

 kadatlanúl változik. A természetben nem az ember alkotta faj van, hanem bizonyos 



' A Dia/ithus pinifo/ius Sibth. = D. lilacittus Boiss. et Heldr.. D. Smilhii Wettst. és 

 D. Serbicus Wettst.! négv név, de csak három szegfű, ill. eltérése. 



= Sajnos, hogy a másod-, sőt több ízben is más faj jelölésére választott ugyanazon fajnév 

 homonymoni átnevezésekor Galium ochroleiicum Krr. 1S14. non Wm.i 1804 - G. flavicans Bokb. 

 Temesm. veg. 1884. 6 gyakran meg kell történni. 



