Tündérhinárfélék, Najadaceae. Hinárfélék, Fotamogetonaceae. 



327 



Epipactis latifolia L. 949 sub Serapiade, Kh (SzHW), Gys erd. — 317. 

 lí. rubiginusa Crantz Stirp. Ví. 1769, 467 pro var. Epipactidís Hellcborincs, Gys 

 völgyeiben ! — 318. E. palnstris L. 950 pro var. Serapidis Helleb., Khv (SzHW), n. v. 



31í). Liviodomm abortivutn L. 943 sub Orcliide, Kh Csókakövén (Szenczy ! 

 SzHW), Szgl k<')rül, Bd (Sigm. 46, Neilk. Aufzahl. 69), de ez a két hely, úgy hiszem, 

 határozatlan kifejezésből ered, csak a Bd az igazi termőhelye. 



330. Cephalanthera alba Cr. Stirp. VI. 1769, 460 sub Epip. (C. pallens Ricii. 

 1S17, Epipactis p. SzHW) VB, Kh erd. — 321. C. lougifolia L. 950 pro var. Scrap. 

 Ilclliboriiics, Rezivár felé, a vágásban (Epipactis ciisi fólia SzHW, Szknczy !), Bd ! — 

 333. C. rubra L. Syst. XII. 1767, 594 sub Serap. (Epip. rubra SzHW) Kh, VB. 



333. Cypripcdinm caiccolus L. 951, Kh füves hegyein (SzHW, Sigm. 47 — 48). 



17. család. Tündérhinárfélék, Najadaceae. 



331-. Najas marina L. 1015, SzHW {N. viaior All. Pedem. II. 221, Sigm. 47, 

 BoRB. TTK. 1894, 305), Szgl, Kh a fürdőnél, mind a tószél sekély vizében, mind 

 a part pocsolyájában (1891). Itt vendégház épült fölé. A Zala vizében, F meg a 

 Kis-Balaton közt, ennek a szélén is bőven (Borb. FK. 1891, 468, 470) ; var. sul)- 

 acaiiíha aculeis paucis et anacantha caule haud aculeato (93. o.). — 335. N. niinor 

 All. fi. Pedem. II. 1785, 221 (Canliuia fragilis Willd. Mém. ac. Berl. 1798, 87, 

 SiGAL 47), Szgl, Kh parti vizeiben, a Zalában meg a Kis-Balatonban (Borb. FK, 470), 

 termete a N. Helvetica Borb. (N. intennedia Wolfg. in Eichwald Naturhist. Skizze 

 V. Lithv. 1830, 126, non Balb.; foliis crebrius denticulatis) felé hajlik; — var. inter- 

 vu'dia Balb. Mém. acc. Torino XXIII. 1818, 105, Nocca et Balb. FI. Ticin. II. 1821, 

 163 (N. niinor, minus fragilis, habitu N.flexilis, Borb. FK, 1891,470, Aschiírs. 372), 

 a Zalában meg a Kis-Balatonban. 



18. család. Hinárfélék, Fotamogetonaceae. 



33(>. Potaiiiogctüii imtaiis L. 126, csak a Kabhegy alján kis tóban (Pillitz). — 

 337. E. fliiitaiis RoTH, Tent. I. 1788, 72 (P. uataiis SzHW, non L.; P. n. var. pro- 

 li.viis Borb. FK, 1891, 470; ÖBZ 1892, 145, an Kocii .?), a Hévvíz lefolyásában Keszt- 

 helyen, a Zala és más árok vizében F körül, Tp álló vizeiben. Ascherson növényemet 

 látta, ennek a látszólag északibb hínárnak (85. old.) helyességét elismerte, de szárí- 

 tott növényemet már későn kapta s Synopsisában róla meg nem emlékezhetett. 

 Vízbeli első levele a P. h/cci/s var. ac2tininatiíiH-é\\o'L hasonlít; var. maior Koch et 

 Ziz: Catal. pl. Palát. 1814, 18 (var. cxplanatiis M. et K., D. FI. I. 1823, 837; var. 

 síagnalis Kocii, Taschenb. 1844, 479, Rchb. Ic. VII, fig. 87), Tp sekélyebb vizeiben; 

 v. ö. 36. old. — 338. P. coloratiis Vahl. in Horn. FI. Dan. t. 1449, 1813, Tp. álló 

 vizeiben. — 33Í). P. lucens L. 126, Khv (SzHW), n. v. — 330. P. perfoliatvs L. 126. 

 Linné szűk szavából, valamint az első idézet (FI. Lapp. n. 69) vonatkozásából (Pota- 

 iiiogctaii rotiíiidifoliitvi altcnnn LoE.SKL. FI. Prussica 205, t. 65) következik, hogy a 

 P. perfüliatus töalakja tulajdonképen a későbbi var. Loeselii Gavd. in RöM. et Schult. 

 System, veget. III. 1818, 508, FI. Helv. I. 1828, 475! {war. rotiindifolius Sonder FI. 

 Hamb. 1851, 98; P. Loéselii RöM. et Schult. i. h.); a levél kerekségét tekintve ter- 

 mészetszerű typus. A Balaton vizében a bp, kivált Al és Kh m., továbbá Bada- 

 csonytól Ábrahámig. A P. pcrfoliatiis-nak ágain levő s a virágokhoz közelebb eső 

 levele gyakran szintén kerek. A P. Loesclii-höz azonban csak azt számítjuk, a mely- 

 nek az alsóbb szárlevcle is kerekded. Őszkor leveleinek tövéből sok sarjat, bütyök- 

 jeiből pedig mcllékgyökereket bocsát, úgy hogy az idei szár elhalván, megújult 

 részeiből tovább szaporodik; — var. hrcvifrous Borb. FK, 1891, 467; ÖBZ 1892, 

 145, V. ö. 63. stb. old. (var. typictis Ascheks. Synops. 1897, 314; P. perfoliatns Rel. 



