328 



Békalencsefélék. Konty viráglélék. Gyékény félék. 



Kit. 4. H.\b. 19, SzHW, Slmk., Borb. TTK 1889, 572—73, 1896, 340 ; var. ovaí7ís 

 RcHB. Icon. VII. 1845, 19, fig. 53, non P. densa var. ovata Döll, Rhein. FI. 1843, 

 232), a Balatonban bp md, valamint a körnj'ék (F, Kis-Balaton) vizeiben a leggya- 

 koribb alak, söt a haza más helyen (Soroksár, Csepelsziget, Taksony alatt, Sziget- 

 Újfalu) is ez az uralkodó, foliis late cordato-ovatis. A dp Sf (Rel. Kit. 4), a Sió 

 vizében !, Bg a mező csatornáiban és árkaiban, de kurtaszárú (66. old.). A dp oly 

 sürü szövetkezete sehol sincs, mint a bp lassúbb vizében. Gyakran sarjas példái 

 (f. prolifera Borb. FK 1891, 481, ÖBZ. 1892, 145) is bőven vannak. Legjobban 

 zavarja és irtja a gyakori szél, mert a virágzatát a vízbe csapkodja, s a szükséges 

 légbeli fogantatást meghiusítja. Lóczy, a mióta Balatont járja és kutatja, az idén, 

 a 10. esztendőben, nagy vízálláskor, látott legtöbb hínárt, még a tó közepe felé 

 is elég csoportot. Az elszaporodás lehetősége az, hogy az idén a tavat sok szél 

 nem háborgatta; — var. hmgiftoHS Borb. FK, 1891, 467, ÖBZ 1892, 145 (var. oblongi- 

 folius Bp:xxet, Schwciz. Botan. Gesellsch. Ví. 1896, 96), foliis inferioribus e basi 

 ovata oblongis, acutis, ramcis infrafioralibusque brevioribus, magis cordato-ovatis. 

 Jóval ritkább T, Szántód és Kh körül (Borb. FK, 467). A máslevelüség (hetero- 

 phyllia), vagyis az alsó és legfelső levelek nagyság- és alakbeli különbsége leg- 

 kevésbbé nyilatkozik a tőalakon; a brevifrons-on már jobban, a longífrons-é. a leg- 

 szembeszökőbb. Más Potaviogcton-é. sokkal jobban kifejezett; — var. coi-daío-lanceo- 

 latus W. et KocH, in Fieber Potam. Böhm. 1838, 14, Kh ritka. — 331. P. ciispiis 

 L. 126, SzHW, Hab. 19 cum T, a Balaton szélében (Rel. Kit. 110), Kh ! (SzHW), 

 a Kis-Balatonban (Borb. FK, 470), Bg, H, Vd. — 332. P. pnsillus L. 127, a Bala- 

 tonban meg a Kikiritóban (Rel. Kit. 4), a Kis-Balatonban (Borb. ib.), Bg. — 333. 

 P. intcrruptíis Kit. in Schult. Öst. FI. I. 1814, 328 (P. marinus Rel. Kit. 4, Hab. 

 19, non L.), a Balatonban (Kit. 1799), Szántód révében, a Kis-Balatonban (P. pecti- 

 natiis L. var. intermptus Kit., Borb. FK. 468, 470), T (Hab. 19), Bg árkaiban. 



SiGM. 47. old. szerint a Balatonban majdnem valamennyi Poíamogeíon-xxnk élne. — Hazánk 

 Potamogeton-]2L általában kevés, a Balatoné még kevesebb. V. ö. 86. old, 



334. Zainnclicllia pahistris L. 969, a Balaton vizében (Rel. Kit. 4), Szgl mel- 

 lett (Sigm. 47), itt patakban a malomnál (Szép), Kh (SzHW), n. v.; a budai meg a 

 kalocsai gyümölcsös példa szerint = var. pedicellata Wahlexb. et Ros. Nov. Act. 

 Upsal. VIII. 1821, 227, 254. 



19. család. Békalencsefélék, Lemnaceae. 



335 — 338. Li'viita ti-isulca, L. gibba, L. miiior, L. polyrrJiiza L. 970, SzHW, 

 SiMK,, Borb. FK, 468, 470, árokban, álló vízben md, a Balaton szélén és nádasá- 

 ban, a 336. ritkább. 



20. család. Kontyvir ág félék, Araceae. 



339. Ariim maadatuin L. 966, Kh erd. (SzHW), Bd tetején !, a Tátikán (Piers). 



340. Acorus vidgaris L. 324, Khv vizei m. (SzHWj, Sümeg körül is (Szép I. 

 10). KiTAiBEL is följegyzi innen (Fol. Lat. 3061, kézirat a M. N. Múz. könyvtárában 

 Calamus arotnatiais Micheli Nov. Gen. t. 31. néven). 



2L család. Gyékényfélék, Typhaceae. 



341. Typha latifolia L, 971, Kh (SzHW), kivált F körül, a Zalánál meg a 

 Kis-Balatonnál, Bf (Borb. FK, 467, 470), Kt, Tp, Al. — 342. T. angustifolia L. 971, 

 ritkább, Kh (SzHW), F, a Zalánál meg a Kis-Balatonnál, Bf (Borb. i. h.), Kt. V. ö. 



