330 



Borzhinárfélék. Csillaghümrfélék. Nyirfafélék. 



IV. osztály. kétszíkCek, dicotyledones. 



1. aloszt. Sziromtalanok, Apetalae. 

 23. család. Borshínárfélék, Ceratophyllaceae. 



:U5. CiratopJiylltiin dcvursiini L. 992, Kh (SzHW), kivált F körül a Zalában, 

 valamint a Kis-b'alatonban (Borb. FK 1891, 468, 470), Szgl, Tp, H, Vd vizeiben, 

 Bf, Kövesd, ^Al partján; — var. macracantlnmi Borb. FK 1891,470, ÖBZ 1892, 145, 

 termésének tetőző tövise egész 17 mm. hosszú, az oldalsó két tövis valamivel kur- 

 tább. A termés felszinc szemcsés, levele is gyenge, inkább olyan, mint a C. siib- 

 iiursiiin-é. A horvátországi C. dcmcrsiim termésének felszine Lepavina vizeiből meg 

 a grobniki mező tavából egészen sima. A Zala vizében meg a Kis-Balatonban. — 

 34-(>. C. siibiiursuiii L. Sp. pl. ed. II. 1763, 1409, F, Bg vizeiben; — var. Hayiialdia- 

 nion Borb. M. Növ. Lap. 1884, 20, F vizeiben, kivált a Zalánál. 



24. család. Csillaghinárfélék, Callitrichaceae. 



;i47. CcxUitricIic vermi L. FI. Suec. 1755, 2, Kh vizeiben (SzHW) ritka, Süme- 

 gen is (SzEP I. 10). 



25. család. Xyírfafélék, Bettilaceae. 



3-^8. Bctula pcndula Roth, FI. Germ. I. 1788, 405 (B. verrucosa et B. alba 

 autor. Hung., SzH\\'), erdőben szálonként, gyakran ültetve. — 34:9. B. pubcsccns 

 Ehrh. Beitr. Yl. 1791, 98, SzHW; var. siíbbisetrata Borb., Vasvárm. 1887, 175. Vd 

 régi lápján levő erdőcskében gyakori, mint régi nyirves (betuletum) maradéka. 

 Fólia + pubescentia aut fere glabra; — - var. rhombifolia Tausch, Flóra 1838, 752, 

 Regei: Monogr. Bearb, der Betulac. 78, DC Prodr. XVI; b. 166, valóban felemás- 

 levelű, hajtása levele alja kerekített, akkora s olyan mint a B. p7ibt'scens-é, a virágzó 

 vesszőn kisebb rhombalakú. Az előbbi között. 



350. Alnus <^li(tiiiosa L. 983 sub Betula, SzHW, a parton elszórva (122. o.); — 

 var. dciiíiculala C. A. ]\1ey. Ind. Cauc. 1831, 43, Ledeb. F1._ Ross. III. 657, a Bd. 

 partján, levele inkább fordított tojásdad, a csúcsa nem csorbított. — 351. A. pii- 

 besccns T.^USCH, Flóra 1834, 520 (A. gbitinosa X incana ; A. barbata \^x. subglutinosa 

 Si-MK. I Ak. Közi. X\'l, 1879, 148) csak a var. snbviscida Borb. ined. Levele csaknem 

 kerekded, kisebbfajta, majdnem olyan hosszú, mint a minő széles, a teteje gyengén 

 csorbított vagy csaknem csonkított, fénytelen, a visszája ragadós, sáppadtabb, többé- 

 kevésbbé szőrösödö, az ér szöglete prémes, az alja kerekített vagy alig összehúzódó, 

 széle kétszer fürészelt, oldalere egy-egy felén többnyire hat. A Bd partján. Keményebb, 

 nem ékforma, sokkal kisebb, kerekded, a n^'elével, hajtásáv'al s a virágzata tenge- 

 lyével együtt pelyhes és szürkéllő levele az A. g/7/ü'?iosá-tó\, széles, csorbított, nem 

 karéjkás levele, nem kopasz nyele a var. denticulata-\.ó\, levele alakja az A. pubescciis- 

 tó'l választja el. Az A. barbaía Mey. Ind. Cauc. 1831, 43, Ledeb. 657, hosszas-tojásdad, 

 az A. gliiíinosa var. snbrotuiida Desf., Sp.ach, Ann. sc. nat. sér. 2, vol. 15, 207 for- 

 dított tojásdad, vagy kerekdeden fordított tojásdad, nagyon tompa,^ nem csorbított, 

 alján ékalakú levelével tér el. — 353. A. Balatouialis Borb. n. sp. Altoboza szokat- 

 lan nagy, egész 3 cm. hosszú, 16 mm. széles. Pelyhes, az erein jobban pelyhesedő, 

 az erezet szögleteiben prémes levele visszájáról az A. Badoisis-szel L.ang, Hagexb. 

 Suppl. 1843, 192, Regél: Monogr. Betul. 163 (A. avibigna G. Beck 1888, A. barhata 

 var. siibincann Si.MK. i. h. 1879), valamint az A. pi/bcsccns-se\ rokon, de a nagyobb 

 áltoboz, valamint a levél alakja is megkülönbözteti tőle. — Levele középnagyságú 



