Tölgyfafélék, Cupiiliferae. 



331 



vagy kisebb, kurta, kerekded vagy széles kerülékded, az alja kerekített, egyenet- 

 lenül vagy kétszer fürészelt, a csúcsa kerülete kerekített, nem csorbított, mind a 

 két fele fénytelen, a visszája sáppadtabb, kissé ragadiSs, a fiatalnak mind a két 

 lapja szörösödik, végre kopaszodik, a szó'rezct leginkább a visszája vastagabVj erein 

 marad meg, oldalere egy-egy felöl 7 — 8. Lcvélnyelc pelyhes, hajtása ezenfelül 

 ragadós, végre többé-kevésbbé kopaszodik. Altoboza nyeles, ismert fajainkénál fel- 

 tűnően nagyobb, ellipsoid vagy tojásdad. Magva kerekded rhombforma, 3 V.^ mm. 

 hosszú, 3 mm. széles, fényes, zászlótlan. A Bd partján néhány kis fa. Az A. incaná- 

 tól nem szürke, sem nem molyhos, kerekded és bőven prémes, kissé ragadós levele, 

 nagyobb és nyelesebb áltoboza különbözteti meg. így tér el az A. pitbesceiis-iCA is, 

 subviscida varietásától pedig ezen felül nagyobb, inkább fénylő és jobban fürészelt 

 levele is elválasztja. Az A. barbata C. A. Mey. előttem kétes, Koehxe (Deutsche 

 Dendrologie 115) A. ghiiinosa X siibcordata r-wak. jelöli. Regél i. h. 161 az A. piibc- 

 jfdw-hez, DC. Prodr. XVI. b. 187 az A. gliitinosá-Voz kapcsolja. Az A. Balaioiiíalis-i, 

 rövid levele enyves hajtása, nyeles toboza és zászlótlan termése inkább ?LzA.gliiti- 

 )iosá-\\oz vonja, tőle pelyhessége, levelének alakja és nagy tobozai különböztetik 

 meg. Lehet, hogy A. supergliitinosa X incana, de nem az, a melyet SiMKOVics ezen a 

 néven az Ak. Közi. XVI. köt. (1879) 148. 1. megkülönböztetett. 



26. család. Tölgyfafélék, Ctiptiliferae, erdőalkotó fáink. 



353. CarpíiiHS bctulus L. 998, Hab. 11, a bp erdeiben elszórva. PJiytoptits car- 

 pini Frfld (Bf, SzÉPL. 14) gubacscsal; — var. cdcntiila Kit. in RocH. Pl. Bánat. 1828, 

 26, Kh Büdöskút felé. 



Coryhis cobirna L. 999, ültetve Füreden. 354. Corylus avcllana L. 998, SzHW, 

 a bp elég gyakori és változó, nagyobbtermékű, jobb fajtái is vannak. A Pliyllactinia 

 guttata Lev. a levele visszáját egész ellepi, s fehér tőle; — var. ovata Willd. Sp. 

 pl. IV, 1805, 470 (var. bracJiyclilamys Spach), Kh, Gys, Vanyarcz, Bd, Rf, Bf; — 

 var. gloiotricha Beck, FI. Nied.-Österr. 1890, 267, a Bd; — var. scJiizochlamys Spach, 

 Ann. sc. nat. sér. 2, XVI. 1841, 106, Kh, Gys, nyári hajtásán csuklyás levéllel is, 

 Kt {C. cohirna : Herm. G. I. 129. Ha a meghatározás helyes lenne, akkor is csak 

 ültetett fa lehet Pápakovácsi [bendei] erdejében) ; — var. glaiiccscois Bürb. in 

 Baexitzii Herbar. Europ. nr. 8333, 1895 (1896) foliis tenuibus, subtus glaucescenti- 

 bus, ad nervos pilosis, immixtis hinc inde setis glanduliferis, illis ramulorum acsti- 

 valium elongatis, oblongis, ramorum fructiferorum dilatatis. Pedunculi atque petioli 

 dense glanduloso-setosi. Qipida biserialis, inícriia sctoso-g/aiidtdtísn, glmidcm oblun- 

 gam comprcssamqiie siiperaiis, lacünaía. Kt, Gys, Vanyarcz, Bd, Al erdei szélén. 

 Nagyobbmakkú, nemesedett fajta; • — var. síriata Willd. Spec. pl IV (1805), 470 

 barázdált vagy réselt (hosszában behasadozott) makkal, Kh, Szgl, Bd erdőszélein, 

 a Pilisen, Urvölgy, Lucski, Zólyom-Brezó és Blatnicza körül is. 



355. Qitcrcus Robnr L. 996 (Qu. pednuciílata Eiirii., SzHW, Hab. 11, 14, 18; 

 var. borealis Heuff), a bp hegyein egyenként mindenütt, de alacsony, sőt bokor- 

 nemű is, H, Sf Zsíros gubacsot (Cynips calycis Burgsdf.; C. qíwrats calycis Hab. 

 18) is termel, de a fa szálonként teremvén, a productio kevés (V. ö. 273. old.). 

 Kis-Récse, Bakónak környékén, a Csapi-hegyen, valamint a récsei állomásnál is 

 gyakoribb. Cupulae squamis remotis, haud imbricatis, coalitis apice solum liberis, 

 A zsíros gubacson kívül még a következő gubacsokat láttam rajta : ^ Nenroterns 

 leuíicidaris Ol., N. ostreus Hart., N. immisntalis Ol., AphilotJirix gemniac L., Cynips 

 calyciformis Giraud, C. Hniigarica Hart., Diyophaiita lo)igiveritris Hart., Sf (Szépl.), 

 Andricus snperfetatioiiis (GiR.) — A Qti. Robia; vagyis mocsárfának van nálunk a 

 legvékonyabb levele. Itt-ott olyan vastagságú, mint a Qu. sessiliflorá-é. (var. cras- 



' A tölgy gubacsait MAVR-nak «Die mitteleuropaischen Eichengallen» (Wien, 1870, 1871) 

 czimíi munkájával határoztam meg. 



