332 



Tölgy fafélék, Cupulifvra,e. 



siiisada BoRB. Erdész. Lap. 1887, 721), Kis-Récse körül Neuroterus lenticularis és 

 N. osireiis gubacscsal. — A kurta-csumás alak (var. brcvipes Heuff. in Wachtel 

 Zeitschr. 1850, 99) ritkább : Kh, u. i. a Vadaskertben, Bf. A Qu. scssilis var. We- 

 Iaiidi!-i6\ rövid levélnyele meg a kopasz csumája különbözteti meg. — A hosszú- 

 csumás eltérés ( Qii. hiemalis Stev. Bull. soc. ^losc. 1857, 385), Kh, Bf, A, SzK 

 völgyeiben, Neuroteitis lenticulai-is Ol , Cynips calycis Burgsdf. gubacscsal. A nagy- 

 makkos eltérés (var. perrohnsta Borb. ÖBZ 1889, 376, 1890, 463, Qu. robustissima 

 Slmk. Hazánk tölgyf. 1890, 24, sed a Qu. Bnittia Ten., ad sem. h. Neap. 1825 

 adn. 12. vix diversa), Gys, Vanyarcz (Neuroterus lenticularis, N. ostreus, DryopJimita 

 Quercus folii gubacscsal, Kt, Tót-Sz.-Pál, Kis-Récse és Bakónak körül. A mocsár- 

 tölgynek pelylieslevelü fajtája {y2.r . puberula Lasch, Botan. Ztg. 1857, 414) Kis-Récse 

 hegyein, Cyiiips calycis, Neuroterus leviuscjibts Schen'ck gubacscsal a levél felszínén. 



350. Qu. seniilanugiuosa Borb. ÖBZ 1887, 198 (Qu. sublanuginosa X Robur), 

 Erdész Lap. 1887, 733) var. Balatonensis Borb. ined. Ouod formám foliorum cupu- 

 lamque attinet, bene cum Q21. seniilanugiuosa convenit, differt glabricie foliorum 

 ramulorumque, gemmis globosis, petiolis paulo magis elongatis etc. Kh erdeiben, 

 a vanyarczi völg)'. sept. Habitum omnino Querc7is Roboiis refert. Pedunculi, petioli 

 atque fólia omnino glabra, in sulco ramulorum atque in nervis foliorum crassioribus 

 hinc et inde pilos paucos rarissimosque invenies. Fólia tenuia Qu. Roboris, sed longius 

 petiolata, a qua cupulis quoque Qu. lauuginosae recedit. Pedunculus 15 — 20 mm. 

 longus, cano-tomentosus. Neuroterum leuticularem, N. ostreum atque leviusculuni 

 alit. A megneveztük tölgy más hazai, ilyen combinatióként jelölt fajvegyüléktöl 

 eltérő. SiMOXKAi < Hazánk tölg^-fajai* czímü munkájának 27. 1. a mocsárfa meg a 

 pelyhes tölgy fajvegyülékébó'l kettőt említ : Qu. Deveiisis-X. és Qu. Kerueri-X. Bátran 

 merem állítani, hogy az ő ilyenfajta jelzései vagy hibásak, vagy pedig annyi és 

 oly különböző eltérést egyesít egy név alá, hogy vele csak a confusiót öregbíti 

 (303. old.). A Qu. Devemis, a csatolt kép szerint, nem a var. Balatonensis., nagy 

 levelével, a Qu. Haynaldiana felé hajhk. A Qu. Kerneri pedig bizonyosan fajkeverék 

 (species mixta) a jelzett kombinatión kívül a Qu. lanuginosá-ndik bizonyos lekopa- 

 szodó csumás alakjait is egyesítvén. Az én Qu. semilauuginosa-mon mind a Qu. 

 Robur, mind a Qu. lanuginosa szembetűnő, a Qu. Kerneri Simk. képe a Qu. lanu- 

 ginosá-éhoz hasonló. Ez a kép alig helyes, az alsóbbik csuma, mint extraaxillaris 

 sarj, rügy tövéből eredően van rajzolva, a botanikai ismeretekkel ellenkezően. A Qu. 

 Kcr)icri sűrű-molyhos hajtását, valamint «igen rövid csumáját» tekintve is eltér 

 mind a Qu. sei/iilauuginosá-t6\, mind a Qu. Balatoncnsis-tö\, bár a Qu. Kerneri 

 csumája, a kép szerint jókora. A Qu. Devensis az idézett sok synonymon szerint 

 szintén fajkeverék, de mind ez, mind a Qu. Kcrncri, ha csak a leírást tekintjük is, 

 a pelyhcsségre nézve, az egészen kopasz Qu. Balatoiiensis-iö\ nagyon eltérő, ezért 

 emezt, mint a tiszta Qu. seniilanuginosá-n^k eltérését, meg kellett említenem. 



357. Qu. sessilis Ehrh. Arb. 87 (1789), Beitr. V. 1790,' l42, 161 (Qu. sessiliflora 

 Salisb. Prodr. 1796, 392 ; Otí. petiolata Winterl, 1788 absque diagn.; Qu. Robur 

 SzHW, Hab. 18, T meduzafőgubacscsal, non L.), a magasabb vidék erdei fája. Bdtól 

 Khig és Récséig, egyebütt a bp elszórva: A, gyakran a makkcsésze pikkelyének az alja 

 felpúposodik. Gyenesen, foliis unici nodi duplicibus, petiolis fere duplo latioribus, 

 ultra médium connatis. — Gubacsa : Cynips Quercus folii L., C. sctitellaris Oliv. 

 (makkgyöngy), C. glutinosa GiR. var. coronata GiR (Bd), C. cojiglonierata Gir. (Kh, 

 Bd), C. caput medusac Hartig, Andricus fecundatrix, Dryop hanta folii, bp. Ujabban 

 a délibb Ou. scssilis-t külön néven ( Qu. aurea Wierzb., Qu. sublobata Kit.) az 

 északibb alaktól próbálják elválasztani, és pedig azért, mert emezt rendesen kopasz- 

 levelűnek mondják, a mienk levelének a visszája pedig apró-szőrös. Szabadszemmel 

 mind a kettő kopaszlevelűnek látszik, nagyítóval pedig előtűnik a levél visszájának 

 állandó, aprócska csillagszőrezete. Hogy az északibb Qu. sessilis sem kopaszlevelű, 

 Ir-MISCU ^ ismertette. Sőt tapasztalatom szerint apró szőrezete maradandóbb, mint a 

 Qu lanuginosá-é. A pelyhes tölgy nagyobb szőrezete őszkor annyira lekophatik, 



' Boian. Zcilunij 1847. 577—582. old. 



