336 



Szilfafélék, Vlmaceae. 



aliorum), Bf hegyein, Fd. Gubacsa: NcuroteTus ostreus, N. lenticularis, N. leviuscu- 

 lus, emez a Bd a levélnek felszínét is ellepi, Cynips glutinosa var. coronata GiR., 

 C. caput medusae Hart., Dryophanta piibescentis Mayr, D. Quercns folii. A bd-i fán 

 kéthegyü levél is volt, a felső részén ketté válván. Ez a bodros tölgy tulajdon- 

 képen a Qu. coriifolia Borb. et Vuk. Erdész. Lap. 1886, 337, ÖBZ. 1886, 283, 

 WiLLK. Fortl. FI. 1887, 424, Qii. pubescens X Cerris Willk. ib., hegyes és bodros 

 levélkaréjokkal, de a Qu. crispatá-X.6\ kevéssé különböző. Ennek t. i. az évi haj- 

 tásán a levél Steven szava szerint nyeletlen, a mienk levélnyele rendes; — var. 

 cerrioides Willk. et Costa, Linnaea 1859, 123 (Qu. cuncata Kit. Add. 1863, 51, 

 non Wang. 1781, nec Ten., Qu. Kitaibelii Simk. M. Növ. Lap. 1883, 66) Bf hegyein 

 és parkjában. — 3(>0. Qu. cerris L. 997, SzHW, cserfa, a Bd, Kh és Szgl. erdejé- 

 ben. Gubacsa: a Neitroterus lanughiosus GiR., Andrictts multiplicatus GiR., mind a 

 kettő gyakori s néha az egész fa lombozatját elcsúfítja, A. grossulai-iae GiK., A. 

 aestivalis Gir., A. crispator Tschek., A. cydoniae GiR , Synophorus politus Hart., 

 Cecidomyia hoviocera Löw., C. circinans GiR., 6. Cerris Koll., Fonyódon (Szépl.), 

 Bd, Erineum quercinum Pers. (Bf, Szépl. 19). Mélyebb- és szabálytalan-sallangú, 

 egyik-másik sallangja újra karéjozott. Makkos példa. Makkcsészéjének felsőbb pik- 

 kelye vékonyabb és halaványabb, azért a makkcsészéje kétszínű. Pancic is ilyen- 

 formán különbözteti meg a Qu. Austriaca-\.6\ (Verhandl. zool.-botan. Gesellsch. 

 1856, 570); — var. Qu. Austriaca Willd. Sp. pl. IV. 1805, 454, SzHW (Qii. Cerris 

 Hab. 16, 18, non L.), sekélyebb- és egyenletes-karéjú, makkcsészéje egyszinű. A bp 

 elég gyakori, egyenként vagy kisebb csoport, Fd hegyén; Aszófö és Pecsöl közt 

 erdőt alkot. Gubacsai, mint a töalaké, továbbá a Cynips cerricola Gir., C. glutinosa 

 var. cononata Gir.; — subvar. cycloloba Borb., Botan. Centralbl. 1889, nr. 5, 130, 

 foliis aequaliter sinuatis, sed lobo rotundato mutico. A, Fd hegyén. Gubacsa a 

 Neurotcrus laniiginosus Gir. — Qu. conferta Kit. in Schult. Ü. FI. I. 1814, 619, 

 SzHW említi, de bizonynyal csak Szlavóniára gondolva. 



3(>1. Fagus silvatica L. 998, SzHW, Simk., erdőben, de erdőt csak Kh vidé- 

 kének magasabb h. alkot, a Bd tetején egyenként, egyebütt a bp eltörpülve, de 

 a letarolt lejtőn nincs. Inkább a parttól beljebb kezdődik az elterjedése. 



Castanea casianea L. 997 sub Fago (C. sativa Mili..) ültetve ritka, a Bd szöllei fölött s a 

 kh-i szöUük közt láttam (C. vesca Gaertn., SzHW). 



27. család. Ssilfafélék, Ulmaceae, 



3()2. Uhnus campcstris L. 225, Hab. 16, 18, SzHW, a bp lejtőin elszórva, itt- 

 ott a kerítésben eltörpülve. A Bd új hajtásainak a levele változatos, a csúcsa felé 

 mcgnyúlt-nagyfogú. Hajtásainak ága gyakran parásodik { U. suberosa Eiirh., SzHW). 

 Ks, TctraneJira ulmi L. gubacscsal. — Linné szava: «fohis duplicato-serratis» és a 

 ' folio latissimo scabro », valamint Linné herbáriumának U. campestris-e is azt iga- 

 zolja, hogy az U. campestris L. = U. montana With., SzHW = U. scabra Mill. — 

 3()3. U. nitens Moench, Meth. 1794, 333 (U. glabra Mill. 1768, non Huds. 1762); 

 a bp lejtőin elszórva. Cserjéje véletlenül Ks nádasában is (122. old.). Akarattya 

 mellett óriás, terebélyes, magános fája van, melyet a nép Rákóczy-fának nevez 

 (Bernátii i. h. 1 — 2. old.),' Hegyeshalmi Fischer Károly úr kérésemre kis ágat kül- 

 dött róla s azt írja, 690 cm. kerületű; — var. xantJiochondra G. Beck, FI. N.-Ö. 

 1890, 313, Kh völgyeiben. Budán. 



U. pedunculata Foug. Mcm. ac. sc. nat. Paris 17S7, 211, itt-ott ültetve. 



Korálssilfelék, Celtidaceae. 



Celíts ait.\lraHs L. 1043, ültetve, H. 



' Rákóczy tölgyfái Bazin vidékén (,Tcrm.-tud. Közi. 1897, 456.) más faj óriása. 



