Sóskafélék, Polygonaceae. 



341 



loska. — 421. P. tomentosum Schrank, Bay. FI. I. 1789, 569, nedves h. elég ritka: 

 Kh (P. incanmn Schm., SzHW), Bg, Bd. — 422. P. persicarium L, 361, SzHW, md. 

 de ritkább; — var. albicomum Borb., fl. alb. Tp. — 423. P. ntinus Huds. FI. Angi. 

 1762, 148, SiMK. 198, a part körűi md, Récse, Pecsöl is ; — var. albidum Bl. et 

 FiNGERH. Comp. 1825, 509, Kh, H, az Ustilago utriculosa Tul. üszöggel, mely mint 

 fekete por pusztítja el a virágot. ' — 424. P. subglandnlosíini Borb., Temesmegye 

 veget. 33 {P. svih-hydropipcr X minus), Bg nedves h. Fólia praesertim superiora, 

 ut in P. minőre basi rotundata, etiam ochreae longe ciliatae, differt tamen foliis 

 inferioribus basi angustatis, petiolatis, nec non floribus paulo minoribus, inferne 

 plus-minus glandulosis, quos a P. hydropipere habét. Fólia minus ac in P. minőre 

 acuminata, glabra, ad margines, nec non ad nervum médium (utrinque) ciliolata. — 

 425. P. mite Schrank, Bay. Fl. 1. 1789, 568, nedves h. ritkább, H. — 426. P. hydro- 

 piper L. 361, SzHW, md; — var. Hungaj-icuni Borb. Békésvárm. fl. 60, az előbbivel 

 kivált Récse meg a Bd körül. — 427. P. aviculare L. 362, SzHW, md ; — var. 

 triviale Winterl, Index 1788 (P. erectuyn Roth, Tent. 1789, 455, non L. 1753), 

 A, T, Rf, Kh; — var. Mouspeliense Thiebaud. in Pers. Syn. I. 1805, 439 (var. vege- 

 tum. Led.), T, Bd, F, H; — var. buxifolium Nutt. in Bongard, Veg. Sitcha 1833, 161, 

 T, Bd. — P. arenarium W. et Krr. Icon. t. 67, 1801, Khv (SzHW), n. v. = /'. flo- 

 ridmii Winterl Index 1788. — 428. P. graminifolmm Wierzb. Flóra 1842, 280, Fd 

 homokos mezein, Sf, Kiliti felé. — 429. P. Bcllardi All. Fl. Ped. II. 1785, 205, 

 SzHW, száraz lejtőn, szöliöben: A (Rel, Kit. 110, Addit. 60), Bf (Sigm. 47), T a 

 templom alatt. — 430. P. convolviiliis L. 364, SzHW md. — 431. P. dumetorum 

 L. 1762, 521, SzHW, szőllöben A (Re). Kit. 10), Bd, T. 



/' orientalc L. 362, kertben, Bg. — P. Fagopynim L. 364, SzHW, néhol termesztik. 



432. Rumex maritimtis L. 335, SzHW, a Sió mentén (Kit. Slav.), Bd partján! !, 

 Vd. — 433. R. limosus Thuill., Fl. Par. 1799, 182, a Balaton partján (R. paluster 

 Sm. 1800, Rel. Kit. 111, SzHW) md. — 434. R. conglomeratus L. Murr. Prodr. 

 Stirp Goett. 1770, 52, md. — 435. R. viridis Sm. Fl. Brit. 1800, 390, Vállus és 

 Vanyarcz belsőbb erdeiben ! {R. sanguinejis SzHW, non L. 334; R. coiidylodes M. 

 BiEB., SzHW), VB. — 436. R. obtnsifolius L. 335, SzHW, nedves h. a bp. md, H, Vd, 

 Tp, Vászoly és Asszófö közt is. — 437. R. silvestcr Lam. Fl. Fr. III. 1778, 4 sub 

 Lapatho, H és Büdöskút körül. Földrajzilag szorosan nem válik külön a R. obttisi- 

 folius-ió\. Ez hazánkban inkább a fölvidéken nő, a R. silvester inkább az alvidéken, 

 de emez magasabbra is hathat (Zugliget felsőbb része, Disznófő), mint a R. obtnsi- 

 folius (Lipótmezö aljában), a mint a legelő jószág széthurczolja. — 438. R. C7'ispiis 

 "L. 335, SzHW, md. — 439. A'. Paticntia L. 333, Ks, Al, Bf, Kh és Kt házai körül, mint 

 régi termesztés maradéka. — 440. R- odontocarpus Sándor in Borb. Budap. k. növ. 

 1879, 78, inter synon. (R. biformis Menyh. Kalocsa 1877, 161, non Lange, Index 

 .sem., h. Haun. 1857, 26; R. stenophyllus Simk. M. N. Lap. 1877, 127, non Led. 1830; 

 cfr. ÜBZ. 1887, 334, 1892, 185) Ks, Sf nedves h. ~ 441. R. acutus L. 335, SzHW 

 (var. i^^r/^éTZ AscHERs. Fl. Brand. 1864, 585; A' crispiLS v obtusifo/ius) Rf, Bd. 



442. Runiex Balatonus Borb. ined. n. sp. hybr. (R. obtnsifolius X Patientia). 

 Habitu elato, radice perenni ; caulis sulcatus crassus, in triente superiore ramosus, 

 ramis elongatis sulcatis, florigeris. Fólia parum undulata, magnitudine fere Rumicis 

 Patientiae, inferiora atque média late cordato-ovata, infraramea oblonga vei elon- 

 gato-lanceolata, summa lineari-lanceolata, basi angustata, sat firma, supra glabra, 

 subtus in nervis asperula. Petiolus canaliculatus. Racemi inferne laxiores vei inter- 

 rupti, superne densissimi, confluentes, inferiores basi foliigeri, ceterum aphylli. 

 Perigonii foliola inteiiora fructifera late cordata, reticulata, magnitudinem illius 

 R. Patientiae adaequantia, aut paulo minora, circiter 6 mm. longa, 6 — -8 mm. lata, 

 in triente inferic re dentata, dentibus triangularibus aut magis elongatis, apice acuto, 

 more R. et-tibescentis non in acumen producto, virescentia, omnia caUifera, callis 

 duobus unico maiore ovoideo conspicue minoribus. Fructus trigonus minor nitidus 



' Leunis: Synopsis der PHanzenkunde, III. kiad., III. köt. 568. 1. 



