Fészkesek. Compositae. 



353 



C. coriticulatum-é. — 611). T. paludosnm FI. Carn. 1772, lUO, .sub Hedypnoide 

 (Leontodoii lividus W. et Kit. t. 115, 1802, SzHW), Bg (Simk.), Kli, Szgl, Bd nedves 

 rétjén ; — var. Sturmii G. Biíck, FI. N.-Ö. 1893, 1314 (Leont. crectus Stukm, non 

 Schrank) multo robustius, folii.s haud angustis, sed multo maioribus, pinnatilol)i.s. 

 Bg mocsarai körül. — ()20. T. scrotininn W. ct Kit. t. 114, 1802 sub Leont., Arv., 

 Rel. Krr. 112, Simk. 196, md, csak Bd, Szgl vidékén n. v.; Bg var. subcaulesccns 

 BoRB. ined . caulis basi elongatula, foliis eius magis sparsis. 



(>'21. Crcpis rhoeadifolia M. Bieb. FI. T. C II. 1808, 259, Simk. 193 (C. foetida 

 SzHVV, non L.) száraz, kivált homokos mezon md, fül egész Büdöskútig. — 623. 

 C. nova WiNTKRL 1787 (C. setosa H.'\ll. fii. Röm. Arch. 1797, I. 2, 1 ; C. hispida 

 W. et Kit. t. 43, SzHW, Sigm. 47), Sz -György m. közel Bf.-hez (Rel. Kit. 112), 

 VB (Kit. Bar.), Kh gyakori, Vanyarcz, H, Bd, T, Ks, Sf. ~ 623. C. biennis L. 807, 

 SzHW, Hab. 12, incl. var. lacera Wimm. et Gr.: FI. Sil. 172, 1829, réten md; — 

 var. Lodomericnsis Bess. FI. Gal. 1809, II. 159, VB, Sf; — var. deiitata Koch, Syn. 

 1837, 439, Kh, Sf. — 624. C. Nicaeensis Balb. Mise. II. 1806, 28, Bf Tamáshegyén 

 (Simk.), A és Csp hegyi tisztásain. — 625. C. tectorum L. 807, SzHW, mezon, kő- 

 falon md, de elég ritka. — 626. C. capillaris L 812 sub Lapsana {C. virens ej. 

 1763, 1134), a typus parcc glandulosus (var. dcntata BiscH., Beitr. 1851, 277) a vidéken 

 nem terem. A mirigyes-ragadós-fészkü C. agrestis W. et Kit., in Willd. Sp. III. 

 1800, 1602, Rel. Kit. 6 {C. pinnatifida W. 1604) Bd tetején (Icon. t. 220), Kh, Gys, 

 Récse, Fd körül a ricncinata Bisch. 277 alakjával. — BisciiOF (Beitr. 277) és Koch 

 (Synopsis I; 440) azt állítja, hogy a C agrestis virágfészke két akkora, mint a C. capil- 

 laris-t^ Kitaibel képén azonban a fészek apró. De Pinkafő, Lychen és Kufstein 

 körül nagyobbfészkü példák is vannak (var. maioriflora Borb. ined., anthodio cum 

 floribus 12 — 13 mm. (in typo 8 — 10 mm.) longo Ilerba normális, haud putata. — 

 A C. capillaris ill. C. agrestis Európa északi és nyugati tájainak növénye, Horvát- 

 országban gyakori, kelet és dél felé hazánkban nem terem. Északkelet felé Bártfa 

 fürdőtől van nekem (Richter L. exsicc). A haza területén növő C. capillaris fészke 

 többé-kevésbbé mirigyes, némelyik (Vasvármegyében) sűrűn és feketén mirii^yes. 

 Én a glandulák kifejlődését vagy a hiányát pl. a Knautid-n egymás tőszomszéd- 

 ságában, ugyanazon klimai és talajbeli viszonyok közt látom, tehát úgy látszik, 

 hogy tölök független, inkább a növénynek biológiai működésével függ össze. Ám- 

 bár a glandula magasabb systematikai bélyeg, mint a gömbtelen szőr, mégis az 

 egymás tőszomszédságában való ki- vagy ki nem fejlődés nyomán nagyobb syste- 

 matikai értéket nem tulajdoníthatunk neki, azért Willdexow (i. h. 1603) megjegy- 

 zése, hogy «involucrum plantae spontaneae glanduloso-hispidum fűit, in culta glabrum 

 factum est» se sokat jelent. Csakhogy az ilyen kerti megfigyelés se mindenkor 

 szentírás, noha sokan túlbizakodnak benne és követendő kelléknek mondják. Sok 

 mindenféle belső, csak gyanítható okon kívül ez a változás oly módon is lehet- 

 séges, hogy a fű magva ugyanabban a virágágyban összekeverődik, hasonló forma 

 a régit elnyomhatja stb., s ez az egynyáréltü C. capillaris-?,7.3\ is könnyen meg- 

 történhetett. — 627. C. praemorsa L. 801, sub Hieracio, Kh (SzHW) és Bf (Simk.) 

 magasabb hegyeinek tisztásain, Gys ! — 628. C. piLlchra L. 806, Bd (Simk.), A, Bf, 

 Csp crdötlen füves lejtőin. — 629. C. paludosa L. 803 sub Hieracio, H nádasa körül. 



630. Hieraciuvz macranthum Ten. Syll. 1831, 399, var. leiicoccphalum VuK. 

 Hier. Croat. 1858, 6 (var. Grundlii Nag. et Pet. (NP.) Die Hieracien Mittel-Europas, 

 1885, 122; H. pilosellaeforme Simk. M. Növ. L. 1877, 147, non Hoppe) a bp füves 

 lejtőin md: Jutás, Dörgicse, Sf száraz fás h. is. — 631. H. pilosellum L. 800, SzHW, 

 Hab. 17, var. viilgare Tausch, FI. 1828, 52, sttbpilosum NP. 154, md; — var. pilo- 

 sum NP. 154, Al, Bd, Szgl, Gys. — Subsp. viegalotrichum NP. 161, hosszú szőrö- 

 zete és keskeny feketéllő fészekpikkelye nyomán ide vonom al-i és gys-i növénye- 

 met, noha a földrajzi elterjedés messzesége (Heidelberg) kétséget támaszthatna; — 

 var. pscudoalpcstre Borb. ined. Feltűnő alak az alacsony vidéken, fészekpikkelyének 

 a havasi fűre emlékeztető fekete színével. Scapi apice, nec non capitulis glandu- 

 losis, nigricantibus, petalis exterioribus extus rubro-vittatis. A havasok tájain ural- 

 kodó melanops NP. 131 csoport helyettesítője az alvidéken (v. ö. 217. o,), a Bd, 



23 



