Disznóbojtorj&nfélék. Anibrosiaceae. 



357 



a Velebit erdeiben (Novosello, Medák, Brussani), keletnek a Szemenik alsóbb régió- 

 jában Temes-Szlatina és Golecz falvak körül, a Hunka-Kamenán a Herkules-fürdó'- 

 nél. — 052. H. boreale Fr. Nov. 1819, 77 (H. commutahim Bfxker 1828) száraz, 

 erdó's h. elég gyakori, a bp a Csapi-hegyig, só't Sf is; — var. chlorolcpis G. Beck, 

 FI N.-Ö. 1893, 1308 (var. chlorocophalum Uechtr. ÖBZ. 1879. 93, non Wimm.; H. 

 silvestre Tausch ? 1828), a Bd, H meg a Csapi hegy erdejében. Tulajdonképen a 

 termetes, ágasabb és sátorozóbb H. Dinár icum ; — var. subsabaudmn 'R.cw^. Ic. XIX. 

 1860, 86, a Bd meg a Csapi-hegyen ; — var botryocephahivi Borb. Vasv. 322, 1887 

 (var. síibraccmosum G. Beck 1893) a Bd ; — var. teimifoliuni HosT. FI. Austr. 11. 

 1831, 411, a Bd, H ; — var. Philonienae G. Beck, FI. Nieder-Österr. 1893, 1307, 

 a Bd tetején; — var. cordisectum Borb. incd. (H. latifolium Koch, p p. non Spreng.). 

 Caule elato, robusto, circiter usque ad ramificationem (veluti fólia inferiora impri- 

 mis subtus) horizontaliter longe hispido fólia crassa, sursum sensim decrescentia, 

 média superioraque, abbreviata, basi cordata sessilia, argute atque sat remote 

 serrata, breviter acuminata, serraturis elongatis ; rami atque pedunculi canescenti- 

 floccosi, epilosi, involucra nigrigantia typi. Varietatem typi australem sistit, foliorum 

 forma ad H. Sabaiuiuiu vergentem. Fólia latiora, magis abbreviata ac in H. boreali 

 Svecico, neque adeo longe atque sensim acuminata; diffcrt praeterea foliis cordatis, 

 magis amplexicaulibus, pilis longis, a H. Sabaudo autem capitulo turbinato, pcdun- 

 culo polysquamo, involucro atro etc. Al, A, Bd, Récse hegyein, távolabb a Vrat- 

 nikon (Zengg), Bpest Hárshegyén, a vágásban; — var. brevifrons Borb Vasv. növ. 

 202, a Bd tisztásán. — 653. H. tridentatmn Fr. Nov. 1819, 77, var dolosum Burn. 

 et Gremli Hier. alp. mar. 1883, 41, a Bd ritka, a Csapi-hegy körül. — 654. H. 

 umbellattim L. 804, Linné szava szerint (<• foliis linearibus subdentatis>> v. <lanceo- 

 lato-linearibus obsolete denticulatis» . . . «//. fruticosum angiistifoUuvi maius=> Bauh. 

 Pin. 129 etc ) az, a melyet késó'bb Wallroth (Ann. botan. 100, 1815) linariaefolium- 

 nak nevezett. Ezt a formát a Balatonmelléken nem láttam, hazánkban kiváltképen 

 a homokos mezó'n (Nyársapát Czegléd m., Pilis és Monor között, Sz.-Ló'rincz pusztán 

 közel a fővároshoz, var. coronopifolia BERNH.-ja pedig Budapest homokpusztáin) 

 terem; — var. síibumbellatum Schur, Verhandl. d. sieb. Vereins 1851, 176, a bp 

 hegyein (H. nmbellatum SzHW), Bf Aniax hieracii Bouché gubacscsal; Bg (Simk.) 

 mezején; — var. serotiimm Host, FI. Austr. II. 1831, 419, a szélesebblevelü alak 

 a Bd; — var. hij-sutissiviinn Winterl, Index 1788 (var. cervicariacfolitivi Fröl. in 

 DC Prodr. VIÍ. 1838, 224; var. villipcs G. Beck, 1. c. 1306) a Bd nyilt h., vala- 

 mint a budakeszii út mellett Budapesten; — var. chlorocline Borb. ined. anthodii 

 foliolis pallide vei intensius viridibus, non atris, Gys hegyein meg a Badacsonyon. — 

 655 H. vionticola Jord. Cat. Grenoble 1849, 20, T és Sf füves h. 



Chlorocrepis staticaefolia Vill. Prosp. 1779, 35 sub Hieracio, Khv (SzHW; H. saxatilc 

 Ákv. ?) n. V. Vasvármegyében palán. 



41. család. Dissiióbojtorjánfélék, Ambrosiaceae. 



656. Xaiithmm strumaritim L. 987, SzHW, elhagyott h., ház körül md. — 

 657. X. spinosinn L. 987, délamerikai vándor, u. i. s parlagmezó'n md több-kevesebb, 

 de érezhető' kárt nem okoz; a nedves parton nincs, a szárazabb helyére a jószág 

 oda hurczolja. A szerbtövis 1797 — 1847 közt hazánk déli és közép részein Fiúmétól 

 és Soprontól Debreczenig, sőt Erdélyben a Borgói-szorosig, Újlaktól (Illók), Temes- 

 palánkától, Orsovától. Yeró'cze-, Pozsega- és Baranyától Esztergomig, sőt Kassáig 

 elszórva, hol szálonként, hol bővebben szétterjedt,^ Zalavármegyében Kitaibel után, 

 hihetőleg a 30-as esztendőkben telepedett meg, bár a déli határon hamarább is 

 átkelhetett. .SzHW-nek az 1842. évből másolt kézirata Kh-ről följegyzi. Ellenben 

 1845-ben Szenczy Imre, Növényvándorlás czímü czikkének 232. o. szerint, Kh látta. 



BoRBÁs V. : A szerbtövis hazája és vándorlása 48, 57, 60. 



