Boncsfélék. KrepinftUék. Szentlúszlóffífélék. 



361 



tuum angustis, acutis, foliolis lanceolatis. Sainarae apicc in typo latiore cniarginato. 

 Fd hegyén, Al. 



Syri/iga vulgáris L. 9, SzHW, "gyakran ültetik, a Hd k()ri\l elhagyott helyen is, H ligetjé- 

 bcn. — S. Cliinciisii Wili.p. Beil. Haumz. 1796, ;i7S, ültetik (2^)2. old).'— ó'. josikaca Jacq. fii. 

 Nemzeti Társalkodó 1830, 3-44, Rcub. I'l. ("rit. 31', ti^'. 1049, Klóra 1831, 67, 399; 1. a 123. o. 



46. család Boitcsfélck, jlpocyiiaceae. 



701. Vinca viinor L. 209, SzIlVV, Simk., sűrűbb erdőben elszórva nid. — 

 702. V.herbacca W. et Kit. Ic. t. 9, 1799, 53. ábra, A, Bf (Rel. Kit. 112), T (Kit.). 



47. család. Krepiiifélék, Asclejyiadaceae. 



Asclcpias Syriaca L. 214 (A. Corniili Dccaisne, DC. Fiodr. VIII. 564, mert amerikai, nem 

 sziriai\ Veszprém körül elvadulva íBokb. TTK. 1897, 437). 



703. Vinccíoxiium viucctoxician L. 216, siib Asclepiade SzHW, Rel. Kit., Hah. 

 16, a bp nyilt lejtőin merev, zömök termettel; bokorban, erdőben szára felső része 

 kacskaringódzik : V.laxum Bartl in Kocii Taschenb. 1844, 350, sub Cynancho. 



48. család. SzenÜászlőfüfőlck, Gentiaitaceae. 



704. Gciitiaua cruciaía L. 231, Kh magasabb hegyein (SzHW , Büdöskút és 

 Vállus körül ! — 705. G. carpaticola Boris, in Schultz Herb. norm. XXXMII. 1898, 

 288 (G. Carpatica Wettst. ÖBZ. 1892, 4, pro p., non Kit. in Schult. Ö. FI. 1814, 

 1,443, K\\\' (G. amarella SzHW), Kápolnadombon Márkó fölött (Pillitz !). Floribus 

 mediocribus, 18 — 25 mm. lg, calycis segmentis magis lineari4anceolatis (haud fere 

 filiformi-elongatis), tubo eiiis fere aequilongis aut haud conspicue longioribus a 

 G. Fatrae Borh. ÖBZ. 1893, 69, praecipue diversa. Posterioris flores maiores. — 

 A G. Carpatica Wettst. név többé tekintetbe nem jöhet, mert 1. a G. Carpatica 

 Kit. a bővebb leírás (Oct. lat. 80, 2 köt. a M. N. Miáz. könyvtárában), Mauksch 

 (és más tátrai) növénye (Kit. herb. X. 64, pro p.) nyomán a Tátrát jellemző, kurta- 

 levelű eltérése a G. aestivd-na\^, a G. brachyphylla Vill 4ioz hasonlít. 2. A G. Car- 

 patica Wettst. kétségtelen species mixta. Weitstein az őszi G. Carpaticd-i jórészint 

 a G. Caucasica jANKA-ra (non M. Bier.) alapította (ÖBZ. 1892, 41), Janka növénye 

 pedig kétségtelen nyáreleji eltérés (ÖBZ. 1885, 313, ll.júl ), tehát a G. spathulata 

 Bartl. in Rchb. Pl. Crit. I. 1823, 78 {G montaua Nee.s, non Forst.). - Weitstein 

 leírásában a calyx . . . dentibus . . . tubo aequilongis vei parum longioribus (1892), az 

 1896-ban megjelent Dic europ. Arten . . . Gent. 7, 43, az utóbbi szó «brevioribus»- 

 szal pótlódik, a mi szintén összczavarásra vall ; — var. amorphocalyx Bürb. Pótf, 

 1895, 79 (G. campestris SzHW, non L.), Khv, n. v. — Mi a G. amarella L. 230, 

 melyet SzENCZY-ék vidékünkön füljegyeztek, Linné szavából könnyen földeríthető, 

 mégis egész sereg táj nevet kapott. Linné idejében ennek a fűnek a rokonságából 

 csak ez ( G. Gcrvianica Willd.) meg a G. campestris volt ismeretes. Linné a G. avia- 

 rcllá-\ az utóbbitól ötöstagti virágjáról különbözteti meg, tehát a G. amarella nem 

 a kisebbvirágú G. axillaris Schm., hanem a sokáig egyedül ismeretes G Gcrnia- 

 nica Willd. ( G. Wettsícinii Murb., v. ö. 248. old.) a ma ismeretes alaksorozatból. 

 Ez hazánkban nem terein. — 7(M). G. ciliata L. 231, Kh (SzHW) hegyein. 



707. Coitauriuvt iiiiibillatnni Gilih. FI. Lithv. I. 1781, 35, Exercit. 49 {Erythraea 

 Centauritim Pers. Synops. I. 1805, 283, SzHW, sed non Gcntiana Ccntaiiriiim L.; 



' Ri-.icHENBACii-nak ez a munkája aligha 1830-ban jelent meg, mert a 32. oldalon már az 

 1831 -ben megjelent FI. Gcim. excurs.-nak ^S'. Jos. sorszámára hivatkozik. E munka elején a Pl. 

 Crit. 8. kötetéről azt is mondja «sub prelo». 



