Ajakosak, Labiatae. 



363 



Az inkábbliím (androdynám) példák füzére vastagatjl), az inkábbnó'é (gynodynám), 

 az apróbb virágokkal vékonyabb, karcsúbb. Azokkal a floristákkal szemben, a kik 

 a prioritás ellenére a pro parte- val vagy a species mixtával a régibb fajt mint kétest 

 vagy más fajjal kevertet megsemmisíteni szeretik, ki kell jelentenem, hogy Linnk 

 M. spicatá-]^. és var. longifoliá-]di, LiNNií-nek más fajaihoz és a mentáknak akkori 

 ismeretéhez képest, meglehetős könxiyen megfejthető s Linné szavaival mind a kettő 

 egymástól jól megkülönböztethető, az utóbbi mint az előbbinek sürübb-, fehénnolyhú 

 fajtája. LiNNP^ a M. spicatá-v6\ a következő ismertetést közli ; 



«Floril:ius spicatis, foliis oblongis, .serratis», továbbá: 



*Meníha silvestris longioribus, nigrioribiis ct minus incanis foliis» Bauh., Pinax 227, vagyis 

 a M. sficala levele hosszas, fürészelt, sötét-szinü és kcvésbbé fehér szürke. 



Ellenben a /y M. longifolia ismertetésében szembetűnő a 



«Spicis confcrtis, foliis serratis, tomentosis, sessilibus.* 



«Menthastium spicatum folio longiore, candicantet>, Bauh. Hist. III. p. 321, 



tehát a levele hosszú és ezüstfehérségű. Látnivaló, hogy már Linné megkülönböz- 

 tette azt a két hosszúlevelű menta-alakot, a mely helyenként mint szürke és ezüstös 

 eltérés változik. A M. spicata a leírás nyomán az a menta, a melyet M. Brittin- 

 geri Op., M. Dossiniana Déségl. et Dur., M. serrulata Op., M. veronicaeformis Op. 

 stb. néven emlegetnek, a M. longifolia pedig a M. candicans Cr. Linné munkájá- 

 nak nyomásában csak az a hiba, hogy a., ji, y (M. viridis, M. longifolia és M. 

 rotundifolia) helyett (■}, y és J-t kellett volna javítania. Hogy Linné a M. spicata a 

 alatt az « M. viridis-i. nem érthette szorosan, abból következik, hogy a M. spicata 

 « minus incanis foliis^ iri^g az a M. vij'idis foliis oblongis viridibus egymásnak 

 ellenmondó és különböző két növényre vonatkozik. A Linné később czitálta kép 

 (Oeder, fi. Dan. 484, Morison, Hist. III. 368, s. 11, tab. 6, fig. 6.) nem a M. spi- 

 catd-ra, hanem hamarább a M. nemorosa WiLLD.-ra vonatkozik. — Morison szava: 

 < fólia . . . longa, angusta, acuminata, molli lanugine candicantia . ellenben a M. can- 

 dicajis-va. vonatkozik. — (i) var. M Dossiniana Déségli.se et Durand, Buliét, de la 

 soc. roy. de botan. de Belg. vol. XVII. 323, 1879, Bf sédjei m. — y) M. pallescens 

 H. Br. 1. c. 43 (391), 1890, u. itt. — 8) var. snbneniorosa Borb. ined. {M. nemorosa 

 SzHW, nonWiLLD.; M. Hugiteninii Borb. Vasvárm. fl. 211, non Dés. et Dxjr.) foliis 

 multo latioribus ellipticis oblongisque, basi cordatis, M. neniorosam quidquam refert, 

 sed charactere Tomentosarum bene differt. Al, A, Kőszeg és Doroszló mezein. — 

 s) M. longifolia L. 576 (M. candicans Crantz, Stirp. Austr. IV. 330, 1769) Bf sédjei 

 mentén. — var. ej. stenanthehnia Borb. et Waisb. Természetrajzi Füzetek 1893, 52. 

 Bf hegyi sédjeinél és nedves h. — 713. M. mollis Murray, Syst. veg. XV. 1797, 

 569, pro var. M. silvestris (M. mollissima Borkh., in Fl. der Wetterau, II. 348, 1800, 

 «die Blátter eylanzettförmig auf beiden Seiten, weissfilzig ), Akaii partján s innen 

 tovább Dörgicse felé, a pároséltű példák vastagabb, a női példák vékony virág- 

 füzérrel, Al ; — var. M. retinervis Borb. Menthae Hungar. exsicc n. 40, descripta 

 per Braun, Menth. 34, 1890, Szántód, T, F, Büdöskút, Szgl és Bf, Ks szárazabb h., 

 elvétve Bd tetején; — var. M. stenantha Borb. Tanáregyl. Közi. 1880 81, 537, Braun 

 37, Bf, Bd-Tomaj, Bd, Gys, Büdöskút, Kh, H szárazabb mezein, sőt a Tátikán is 

 (PiERS exsicc. !); — var. J/. Illyrica Borb. et Braun, ap. Braun, 1. c. 42, 1890, Al, 

 Récse szárazabb h.; — var. M. Rocheliana Borb. et Braun, ÖBZ. 1890, 381, Braun, 

 36, Ks, Al, Kh, H, Alsó-Páhok szárazabb helyein ; — var. M. Wierzbickiana Opiz, 

 Flora II. 1824, 525 absq. diagn. in Heuffelii Enum. plánt, in Banatu 137, 1858, 

 SzHW, Ks, Kh! szárazabb vidékén; — var. M. minutiflora Borb. in Botan. Centralbl. 

 XXVI. 1886, 239, Fl. exsicc. Austro-Hung. 1748, Kh, Récse szárazabb h. — A M. mollis 

 zöldelőbb eltérései vékony-bolyhos levelekkel: M. leioneura Borb. ÖBZ. 1880, 19, 

 Magy. orv. és term.-vizsg. Munkálatai XX. 1880, 312, (M. Marisensis Slmk. Termé- 

 szetrajzi Füz. 1885, 24. pro parte) Al, A, Bf, Gys, Kh, Büdöskút, Vd, Récse,'^Szántód 

 szárazabb mezein. Női példái vékony virágfüzérrel: M. leptostachya Borb. exsicc, foliis 

 elongatis, acuminatis a M. Richteri diversa, Al, Bd-Tomaj, Gys; — M. Hollósyana 

 Borb. Temesm. veg. 1884, 46, et ap. Hirc: Flora Okolice Bakarske 1884, 101, Borb. 



