AJakosiik, Labiutao. 



371 



1887, 450), Bf; — var. aiigiista Borb. TTK. 1884, 158, calyce dense piloso, foliis 

 angustis linearibus, lineari-lanceolatisque. Sf mezein. 



784. Betonica officinalis L. 573, SzHW (B. nutans Kit., Sadl.), a bp száraz 

 hegyein ind; — var. glal>7-ata KocH, Rühl. D. FI, IV. 1833, 279, a há-\ öböl rétjén 

 (B. ' off. Hab. 12) ; — var. B. Danica Mill. Dict. VIII. 1768, nr. 2 (B. stricta Arr., 

 SzHW), A, Bf, Bd, Kh, H közt. 



785. Sideritis niontana L. 575; Rel. Kit. 6, 113, Hab. 11, 17, SzHW, hegyen, 

 mezőn md, H, Alsó-Páhok (Pikrs!). A szélellenzö, tetején levelesebb var. comosa 

 RocH. Flóra 1835, 1. Intell.-bl. 66, Hkuff. En. 144, Boiss. FI. or. IV. 707, T, Bf. 



780. Marrnbiiun vulgarc L 583, SzHW, Hab. 11,13,17, md, falu, ház körül, 

 udvarban. — 787. M. remotum Kit. in Schult. Österr. FI. 1814, II. 161, SzHW, 

 (M. paniculatmn Desr. in Lam. Encycl. III. 1789, 716, ob synon. Clusü citátum, 

 Rchb. Pl. Crit, III. t 473, M. Paniionicum Rchb. FI. exc. 1831, 325) falu környéken: 

 A (Rel. Kit. 114), Bf, T, Dörgicse, Bd-Tomaj, Szgl, Bg, Vd, Tp. A M. remotum 

 \. h. a hallei (Wormslp:ben !, 255. o.) és pécsi M. peregrinum-on épült fel. Mind a 

 kettő megvan nekem, A-on is sokat megnéztem és gyűjtöttem. Kurtább- és mere- 

 vebb-ágú, különösen a virágörvek alatt levő levelek a virágörveknél csak kevéssel 

 hosszabbak, épp úgy, mint némely örves Mentháé (104. o.). Termete, valamint a 

 bélyege is inkább a M. peregriimm-éva.] egyezőbb. Kitaibel herbáriumában e néven 

 nincs meg. Az aljától kezdve vesszősebb, hosszú-ágú alak, mely a M. vulgaré-\\oz 

 hasonlóbb, M. intermedium néven van Kitaibel herbáriumában (fasc. XVIII. 4). 

 Még pedig ez sem egészen egyező, hanem két példa hosszúlevelű (foliis oblongo- 

 elongatis), a virág alatt levők az örveknél 3 — 4-szer hosszabbak, nem kerekded 

 lapoczkaformák. Alsóbb levele széles, elliptikus. Aga a M. remotum-énéX jóval 

 hosszabb, kevésbbé merev. Ez a M. deficiens v. M. intermcdiim Rel. Kit. 114, a 

 foliis angustioribus» is ezt igazolja. Dentes calycini stramineo mucronati, tubo 

 duplo breviores. A, Bf, Bd-Tomaj, Szgl körül, továbbá Gubacson és Soroksáron, 

 (TTK. 1875, 132). A másik alak = M. remotum. — 788. M. peregrimim L. 582. 

 (excl. var. (i, quae = M. Crcticum Mill. Dict. VIII. 1768 no 3) Rel. Kit. 113, SzHW, 

 Hab. 12, 13, 17 (M. pauiculaium Desr, in Lam. Encycl. III. 1789, 716, pro max. 

 parte; var. angustifolium Koch Syn. 1837, 571) falu körül száraz h, md. K M. pani- 

 ailattim-oi autóra az ötkehelyfogasak közé sorozta, azért M. remotum nem lehet, 

 csak Clusius citálása vonatkozik ide; — var. longifolium Borb. ined. Általában 

 hosszú és vékonyabb levelű; a molyha is sokkal gyengébb és vékonyabb, levele 

 többnyire hosszas, megnyúlt, a virágok alatt levő is ilyen, csak kisebb és keskenyebb, 

 a virágoknál 3 — 4-szer hosszabb. A virág örvei egymástól távol esnek. Szélellenző ' 

 alak; — Szgl erdejében, de Kis-Terennén és Temesmegyében Károlyfalva körül is. 



789. Ballota uigra L. 582, SzHW, Hab. 16 ( B. ruderalis Fr.), falu, ház körül 

 a száraz parton md; — var. subvillosa Borb. ined. breviter atque horizontaliter 

 reflexeque villosa [var. hirta G. Beck 1. c. 1020, non Koch, Röhl. Deutschl. Flóra 

 IV. 294, 1833, cuius plánta ad B. albavi L. (B. foetidam Lam.) pertinet] A, Rf, 

 a Bd, Szgl, Tp, Récse körül, Bpesten a Zugligetben, a Rákoson; — var. iirticifolia 

 Ortm. in Op. Nat.-T. 1828, 657, Bd, Bf, árnyékos helyein. — 790. B. submitis Borb., 

 TTK. 1894. 235, ÖBZ. 1894, 475. Fólia subrotunda vei subrotundo-ovata, obtuse 

 crenata, illis prioris paulo minora. Cuspis dentium calycinorum glandulosorum 

 abruptim emergens, brevior est, quam dens ipse latiusculus, minus pungens, ideoque 

 plánta mitior quam B. nigra. Media quasi inter B. foetidam et B. nigrajn, a prioré 

 foliis crenatis et cuspide dentium calycinorum longiore, a B. nigra autem foliorum 

 forma atque eorum crenis, nec non calycis dentibus brevioribus, breviusque cuspi- 

 datis diversa. Cuspis calycina magis abruptim ac in 789. emergens, neque tamen 

 adeo ac in B. foetida abrupta. A Bd és Rf útmellékein. Minthogy rövidebb és 

 kevésbbé szúrós kehelyfogaival nem olyan jól tapad, nehezebben hurczolódik szét, 

 mint a B. nigra töalakja, ezért ma már úgy látszik kis területre szorult. 



791. leucrium botrys L. 562, A (Rel. Kit. 114), Bf, T (Simk. 189), Kh (SzHW), 



1 V. ö. Erdélyi Múz. Egy. Értesítő XXI. 1900, 249. stb. 



24* 



