Keresztes vírágúak. Cruciferae. 



391 



1110. Brassica nova Wintkrl Index, 1788, fig. 10 {B}-. elougata Efrh. Bcitr. 

 VII. 1792, 159), Ks, Lepsény, Sf mezein, 



1111. Sinapis arvensis L. 568, SzHW, Simk. mezőn md; — var. orientális 

 L. Cent. I. 1755, n. 53, Bg, Kh, Bf. 



3'. alba L. 668, vetik, elvadul; - S. incana L. Cent. I. 175.5, n. 54 (Hirsckfeldia adpressa 

 M »ENCH. Meth. 264) Kh (SzHW); hazánkból ismeretlen. 



1112. üiplotaxis tenui fólia L Cent. I. 1755, n 6 sub Sisymbrio, mezó'n md; 

 a Bd Cystopus candidus (Pers.) pené.szszel, elzöldülve, ellaposodva. — 1113. D. 

 muralis L. 658, sub Sisymbr. (incl. a scapiformi Neilr. FI. N.-Ö. 737) Kh (SzHW), 

 T (Hab. 17), Bf (Simk.), Ks, Bd, Gys, Bg, Szántód, Vd; — var. ramosa Neilr. i. h. 

 (D. intermedia Schur. En. 60) Bd. 



1114. Alyssum Ardidtn Fritsch. Excursionsfl. für Oesterr. 1897, 253, 628 fA. 

 saxatile Crantz Stirp. 1769, 16, et autor. Hungáriáé mediae atque borealis, SzHW, 

 non L. 1753, 650; Atiriuia petraea a emarginata^ Schur Enum. 61) a Bd szikláin 

 (Kit. Bar.) bőven ! E sziklák ezen a szirtaranyon kívül a borostyán lombjával koszo- 

 rúzva, a török meggy illatától elárasztva, tavaszkor fölséges képet nyújtanak (Simk.). 

 Koloska szikláin A!, a Tátikán (Szép I. 23). Szirmai csorbítottak. Túl-a-Dunánnak 

 jellemző füve, bazalton és mészen egyiránt nő. Systematikailag olyan ritka növény, 

 a mely A. saxatile téves név alatt lappangva, 1897-ig megfelelő nevet nem 

 kapott, még Lamarck, Moench, Gilibert, stb. autoroktól sem, a kik a szabály- 

 szerűen megnevezett növényt is szokták más névvel ellátni. Csak Kittel"^ kételke- 

 dett, vájjon az ő növénye az igazi A. saxatile-^ } Valóban az A. saxatile L. krétai 

 félcserje «petala lutea integra», foliis «undulatis integris >, s valószínűleg az A. orien- 

 tale Ard. Spec. alt. 32 is az A. saxatile-nek öblöslevelü v. öblösen fogas-levelü 

 formája. Az A. orienialé-t meg az A. Arduini-t összekötő lánczszem az aldunai A. 

 subsinuatuni Borb. Ak. Közi. 1878, 178. Ennek a táskája még kisebb, mint az A. 

 orientale-é^ 4 mm. hosszú, 5 — 7 mm. széles, kerekded vagy széles fordított tojásdad, 

 a tetején csonkított vagy csorbított, hállózatosan erezett, deres-zöld, a közepén is 

 lapos. Melk, Árvavár, Petrozsény A. Arduini-']ének táskája is csaknem akkora, 5 mm. 

 hosszú, fordított széles tojásdad; míg Túl-a-Dunán alvidékén a termése még apróbb, 

 3 — 4 mm. hosszú, fönt 3 mm. széles, táskája zöld, fénylő, 1 — 2 magú s a középen 

 kissé domború, termő fürtje sűrű. (sub var. laniprocarpmn). — 1115. A. montanum 

 L. 650, Kh (SzHW) hegyein. Linné leírása szerint a svajczi növény a tőalak (Thlaspi 

 montanum luteum Bauh. Ilist. II. 928, t. 929). Megegyezik vele a rhóne-melléki A. 

 Rhodanense Jord. et Fourr. Brev. 1866, fasc. 2, 10, az ausztriai, valamint a magyar 

 haza Alyssum i.montanum ''-ának része. A korábbi nyilás apróbbvirágú és kisebb- 

 táskás, ez a var. vernale Schult. Ö. FI. 1814, II. 228, mint az inkább nőjellemű eltérés. 

 A tavasz utólja és nyár elejének eltérése az A. vernale Kit. in Hornem.: Hort. 

 Hafn. 1815, 601, Kit. herb. LI. fasc. n. 29! {A. rostratum Sadl. FI. com. Pest 1826, 

 IL 126, et aut., non Stev. Mém. ac. Petersb. III. 1810, 295; A. m. var. elongatum Roch. 

 Reise 35, :.on DC. Prodr. I. 164, var. ramosum Heuff. Enum. pl. Bánat. 1858,21!; 

 var. asyn^amum Borb. in Baenitz Herb. Europ. 7294, 1893, A. rostratutn b. vernale 

 DC. Syst. II. 313, A. arenariimi Aut. Hung., non alior. V. ö. M. Bieb. FI. Taur. 

 Cauc III. 433. Szoroshadban, Kh és Fűzfő körül. Magasra megnő (35 — 40 cm ), ter- 

 metére az A. rostratum Stev. vagy A. Wierzbickii Heuff. fajhoz hasonló, ágas, levele 

 az A. montanum-énaX megnyultabb (2 — 4 cm) és aránylag keskenyebb^ keskenyen 

 hosszúkás, ékalakú, kissé zöldebb és lazább-molyhú, mint az A. montanum-é, virága 

 nagyobb,virágfürtje megnyúlt, lazább, szirma mélyebben szívmetszetü, termése nagyobb, 

 sőt mind a Kitaibel, mind a Heuffel példáján van 2 — 3-szor nagyobb néhány táska 

 is, mint az A. montanum-é. — Az A. Wiersbickii-töl laza fürtje, a hosszabb, szét- 

 álló szőrök hiánya stb., az A. repens-iö\ szürke-molyhú, le nem kopaszodó termése, 

 az A. Transsilvanicum-t6\ (ScHxm) pedig ezen kívül kivált a keskeny levele stb. 

 különíti el. Az a lánczszem ez, mely az A. inontanum-t6\ az vernalé-n és A. Trans- 



' Non A. emarginaium Zahlbu. ap. Vis. fl. Dalm. III. 1852, 118. 

 - Taschenbuch der Flóra Deutschlands, 1844. 870. 



