Keresztesvirágúnk, Cnicjferae. 



393 



Rumelica Vfxen. Böhm. Gcsellsch. 1887, 448 pro spec, a valamivel naf^yobbtermésű, 

 lazafürtü eltérés, egyféle szörezettel, a Bd, de Budapest, Soroksár, Gyoma, Baziás, 

 Szvinicza körül is. — Ellenkezője a var. eumicrocarpa Bokb. TTK. 1884, 155, v. ö. 

 Velen. fi. Bulg. 43. Táskája felényivel kisebb, sűrű, a Roripa Austriacá-\ hozza 

 emlékezetbe, terméskocsána csaknem egészen vízszintes. Bf, Al ritka, Budán gyakoribb. 



1130. Neslia paniculata L. 641 sub Myagro, Vászoly müveit földjén. 



1131. Soria Syriaca L. 1763, 895 sub Anastatica (líuclidium S. R. Br.), mezei 

 út m, Kh (Bimias S. Gaertn., SzHW), Ks, Bf Bokb. ÖBZ. 1893, 360). 



1132. Myagrum perfoliatum L. 640, Kh (SzHWi, Bf, A (Rel. Kn. 116), Ks 

 mezőin szálonként. 



1133- Cakpina Corvini All. FI. Pedem. I. 1785,256 sub Crambe, munkált h. 

 Bf (SiGM. 47;, Bd (Simk), Kh (Bunias cochlearioides W. et Kjt. Ic. t 107, SzHW). 



1134. Bunias oi'ientalis L. 670, munkált és bokros h. Bf (.Sigm. 47j, Sf 



1135. Thlaspi arvense L. 646, SzHW. és 1136. Th. perfoliaium L. 646, Slmk. 

 mezőn elszórva md. 



1137. Lepidium campestre L. 646 sub Thlaspide, Slmk., SzHW, — 113H. L. 

 ruderale L. 645, SzHW és 1139. L. drabae \.. 645, SzHW (Cochlearia dr. L. 1763, 

 SzHW) száraz mezó'n, út m. md. Utóbbin Al, A, Bf, Kh Phy toptus longior Nal. var. 

 drabae ej.; a Bd elzöldülve. — 114(). L. perfoliatum L. 643, Kh ÍSzHWj, Bf (Sigm. 

 47), A, Sf — 114-1. L. graviinifolium L. Syst. X. 1759, 1127, való.szinűleg római 

 behurczolás (192. o ). Ház és faíu körül, gazos h. Kh !, T ! (Rel. Kn. 8j, Szgl (Kn. 

 Slav), Zánka (Hab. 13), Vd-lak, Tp (L. ruderale? Fial. TTK. 1887, 310). 



1142. Hutchinsia petraea L. 644 sub Lepidio, sziklás helyen Bf (Sigm, 47), 

 Kh (SzHW), Gys, kivált a Szoroshadban ! 



1143. Biirsa pastorisX.. sub Thlaspide, ^7.\\^ ( Capsella b. p. Mofc:.\XH), mezőn 

 md. g)akran Cystopiis candidus (Peks.J penészszel. 



1144 Aethionema saxatile L. 646 sub Thlaspide, Bf, A hegyein (Thlaspi sax. 

 Rel. Kit. 116) bőven, SzK sziklás h., Veszprémben a Fejesvölgyben (Pillitz) ; — 

 var. obtusifoliiivi DC. Syst. II. 1821, 558, Bf és A hegvein a tőalakkal vegyest ; — 

 var. gractle DC. 1. c. 559 pro sp. u. i. (Bokb. Pali. Lex. I. 1893, 120, ÖBZ. 1893, 

 360). Hogy az Ae. gracile DC. nem más, mint az Ae. Banatiaivi Ja.nka {Ae. saxa- 

 tile {i biforme G. Beckj, vagyis a heterocarpiára hajlandó, féligmeddig egyrekeszes- 

 termésű alak, kitűnik De Candolle szavaiból. Az ő Ae. gracile-\& három alakból 

 egyesült. Az első termesztett alakról (a mely tehát első helyen Ae. gracile) i. h. a 

 következőket mondja: < Siliculae aliae in eodem individuo biloculares polyspermae, 

 aliae biloculares dispermae, nonnullae uniloculares, monospermae>'. Ez az Ae. Bana- 

 ticum sajátsága is. Az Ae. gracile Freyn, FI. v. .Süd-Istr. 39 ellenben = var. bienne 

 BoRB., silicula quoque paulo minőre ab Ae. saxatile diversum. Habitat in Carniolia 

 ÍAdelsberg) nec non in litorali Hungarico. Silicularum alae hinc et inde denticulatae. 



1145. Biscutella didyma L. 553 (excl. var. quae B. Apulam L. Mantissae II. 

 254 sistit) ex descript., synon. et loco natali horti Cliff. 329: veluti «supra Thermas 

 Badenses in vicinis collibus, coUiumque catena, quae ad Danubium usque excurrit* 

 (Synon.: Thlaspi clypeatum Clus. Pann. 471 I et 472, a Llnnaeo quoque citátum, 

 B. laevigata a. asperifolia Neilr. FI. N.-Ö. 756, 1859, Clypeola didyma Ckantz Stirp. 

 Austr. ed. 2. I. 20, 1769, B. didyma Cra.m. Elench. 191, jACfj. Flnum. 117i. Kh 

 (SzHW), Gys ' völgyeiben és hegyein helyenként bőven. A hazánkból is emlegetett 

 B laevigata L. Mantissa II. 255, 1771 (B. 'lucida DC. Monogr. Bisc. 1813. 19 [Dissert.J 

 nr. 20, t. 7, B. laevigata var. glabra Gal*d. FI. Helv. IV. 1829, 235, < ob fólia nuda 

 s. subscabra, margine scabra ) más növény, valamint a B. alpestris W. et Kn. Pl. 

 rar. Hung III. 1807, t. 228 (B. laevigata var. tnacrocarpa KocH, Synops. I. 1837, 71), 

 a Balaton körül most nem terem Ezeket a fajokat Linné 0-aknak jelöli, a mienk 

 kétségtelen többnyári; — var. íiachycaipa Borb. ÖBZ. 1893, 360. Gys völgyeiben. 

 A B. longifolia Vill. Delph. III. 1789, 305 (B. saxatilis Schl. in Lam. et DC. FI 

 Fr. IV. 1805, 690) geografiailag is más növény. 



114<>. Isatis tinctoria L. 670, Kh (SzHW), Sf Lepsény közt a vasút mentén, 

 a part felé, kevés. 



