394 



Rezedafélék. Habrózsafélék. Bodorrózsafélék. 



1147. Coronopus corottopus L. Sp. pl. 1753, 648 sub Cochlearia {C. Ruellii 

 All. fi. Pedeni. 1785, nr. 934, SzHW, Lepidluvi sqjiaviaíum Forsk. FI. Aegypt - 

 Arab. 1775, 117; ScncbUra Coronopus PoiR. Encycl. VII. 76, 1806), Khv, n. v. 



1148. Rapistrum percune L. 640 sub Myagro, SzHW {Cakile p. SzHW), Fok- 

 Szabadi (Kit. Bar.), Kh, T, Bf, A, Ks, Lepsény, Sf mezein. 



.\[\agrum rugosuin ? Árv. (nem R. rugosum L. 640 sub iMyagro) nálunk a tengerp. müv. h. 



1149. Crambe Tataria Sebeók, Diss. de Tataria Hung. 1779, 7, Fokszabadi 

 szöllei közt (Krr. Bar.). 



Raphanus salivus L. 669 R. niger Min . Dict. VIII. 1768, n. 4), termesztik, Ks. Bd-Tomaj 

 elvadul. Téli retek; — var. radicula Peks. Syn. II. 1807, 208, hónapos retek. Ez Linné tvpusa. 



1 150. Raphanus rapkainstri L. 669 mezőn md, leginkább lilán erezett szirom- 

 mal. Az egyszín sárgaszirmú R. segetum Rchb. FI. Germ. exc. 1832, 656, ritka. 



76. család. Rezeda félék, Resedaceae. 



Rcscda odorata L. 1 762, 646. kertben, Ks, T elvadul. 



1151. Reseda phyteuma L. 449, Kit. Bar., Slmk., a bp lejtőin elszórva, kivált 

 felbontott földön. Akaii mezein, A.-Páhok (Piers ap. Borb. OBZ. 1893, 359). — 

 1152. R. lutca L. 449, SzHW, Slmk., mezőn md. — 1153. R. luteola L. 448, mezőn 

 szálonként kóborol : Kli (SzHW), Gvs !, Büdöskút (Degex), T (Hab. 17), Bf (S.\dl.), 

 A iBoRB. ÖBZ. 1893, 359), Kt. Bd. ' 



77. család Habrózsafélék, Xymphaeaceae. 



1154. Lcuconymphaea alba \.. 510 sub Xymphaea, SzHW, Kh, kivált a Zalá- 

 ban F (Borb. TK. 469\ H (Sebessy ap. Borb. TTK. 1883. 491). a H patakában is, 

 a Kis-Balaton szélén. Tót-Sz.-Pál, Bg. Aszófő (Lóczy I). Sf (v. ö. 50. o.) ; — var. 

 minoriflora Borb. ined. (var. minor DC. System. II. 1821, 56, non A' minor DC. 

 1. c. 58 ex N. odorata b. minor Lesser in Slms, Bot Magáz. 1652, 1814), H körül, 

 itt kivált a tó szélében (Borb. Pótfűz. 1894, 151), Bg vizeiben, Sf. Minor, praecipue 

 floris minoris expansi diam. 5-8 cm. longa, petalis angustioribus. 



Leuconymphaea lotns L. 511 sub Nymph., SzHW, lásd 134. stb. old. 



1155. Nymphaca lutea L. 510, SzHW (Nuphar luteum Sm.), Kh vizeiben, kivált 

 F, a Zalában (Borb. FK. 469\ a Kis-Balaton szélén, T.-Sz.-Pál. — 1156. A', sericea 

 Láng, Syll. Ratisb, I. 180, 1824. Rchb. Pl. Cr. II. 1824, 233 sub Nuphare, T.-Sz - 

 Pál vizeiben; — var. aserica Borb. ined., 85. o., F a Zala vizében, Kt, T.-Sz.-Pál. 

 Lobis foliorum distantibus. stigmate integro, sed radiis ad marginem usque excur- 

 rentibus, petiolis et scapo haud sericeis. 



A Nymfhaea (habrózsa név THEOFRATOs-tól ered, de ö a tiimfaia alatt a sárga habrózsát 

 értette. Mint systematikai génusznevet Tournefort az Institutiones rei herbariae 260. old. s a 

 137 — 38. képével, továbbá Linné a Genera plantarum, \T. kiad. 26.ő. oldalán alapította meg. De 

 TovRNEFORT is, LiNNÉ Is a mostaní Xymphaea és Xuphar génuszokat összefoglalta, még pedig 

 Linné Xymphaea alatt inkább értette a sárga habrózsát; a fehér tündérrózsára az ö Xymphaea le- 

 írása csak kisebb részben vonatkozik. V. ö. Kert 1899, 307. stb. old. 



78. család. Bodor rózsafélék, Cistaceae. 



1157. HeliantheviHvi hclianthemum L. 528 sub Cisto. < foliis oblongis revo- 

 lutis subpi/osis^ , utrinque nudis , nem a kétszín-levelü. hanem a meglehetős egy- 

 színzöld H hirsutum Thuill. FI. Paris 1799, 266 (H. obseurum Pers. Syn. II. 1807, 



