Harmatfafélék, Droseraceae. Ibolyafélék. Violaceae. 



395 



79) Bf (295. old.;, Bel, Gys, Kh hegyein; — var. lanceolatum Willk., Cistin. descr. 

 monogr. 1856, 113, Kh. ~ 1158. H. chamaecistus Mill. Dict, VIII, n. 1, 1768, foliis 

 discoloribus (H. vulgare (íaiírt.x. 1788), a bp sziklatördelékei közt: Kh (SzHW), 

 Sárkányerdö (Hab. 11), Gys!, Dörgicse !, T (Hab. 17), Bf-töl (Cistus h. Sadl., H. 

 tomentosuvi S.M., Slmk.) VB-ig elég gyakori ; Budapest hegyein nem terem ; — var. 

 pustarum Borb. Ak. Közi. XXV. 5. 1893, 19, Kh, Gys, A, SzK, VB sziklás hegyein, 

 ritka. Gyötrösön elzüldülve. — 1159. H. fuvianum L 525 sub Cisto, Bf, A (Sigm. 

 47, Kit. Bar.), Koloska, Csp, Gys; némelyiket az aranka (Cuscuta Epithynium) egé- 

 szen ellepi. Kiváló apró cserjéje a pusztai vegetatiónak, hihetó'leg mint mediterrán 

 elem magyarosodott. — 11<>Í). H. canum L. 525 sub Cisto, Kh, Bf ( H. marifolium 

 SzHW; jfí. vineale Pers., Slmk.), VB a malomvölgyi hegyeken. 



79. család. Harmat fűfélék, Droseraceae, 



1161. Drosera rotundifolia L. 281, Szgl lápos h. (Sigm. 46- — 47); lehet, ma 

 csak Tp, mert amott a láp kiszáradt. Vd-lak és Vd-fok lápján ÍWikrzb. mspt. 25, 

 BoRB. TTK. 1897, 208, SzHW). — D. lotigifolia L. 282, Vd (Wierzb. 25, SzHW, 

 Borb. i. h.) júl. aug.; ma aligha 



80. család. Ibolyafélék, Violaceae. 



1162. Viola ambigua W. et Kit. Ic. t. 190, 1804, A és Csp közt, a Péter- 

 hegynek délkeleti verőfényes, füves, erdó'tlen lejtőjén, Bf, Ks völgyeiben, de elég 

 ritka Jellemző pusztasági növényünk. Hybrid kapcsolata elég gyakori. — 1163. V. 

 Haynaldi Wiesb. in Baexitz: Herb. Europ. 1876. 3133, ÖBZ. 1877, 153 ( V. ambigua 

 X Austriaca), Péterhegyen és Ks völgyeiben. Variat stolonibus abundis elongatis 

 (V. perstolona Borb. ined. ad Békás-ÁIegyer). — 1164. V. Medliiigensis Wiesb. 

 ÖBZ. 1886, 190, Csp, A. — 1165. V. revoluta Heltf. in Rchb. FI. Germ. exc. 1832, 

 705, BoRB. in Hallier, Koch Synops. III. 1890, 192 (V^. ambigua / hirta), Péterhegyen, 

 Bf és Ks völgyeiben. — 1166. V. Diószegiana Borb. Magy. Növ. Lap. 1890. 79, 

 Hallier, 166, 191 (V. atnbigua X collina), Péterhegyen. — 1167. V. hirta L. 934, 

 SzHW, Slmk., a bp füves lejtőin; — var. subciliata Borb. Vasvárm. növ. 253, T, Gys. 

 A V. kiríd-nak eltérése, de nem a V. hirta és V. collina hybrid combinatiója, 

 mint G. Beck FI. N.-Ö. 511. old. állítja. — 1168. V. permixta Jord. Obsen'. VII. 

 1849, 6 t V. hirta x odorata), a Bd, Gys, Kh völgyeiben. — 1169. V. interiecta 

 BoRB. in Hallier 190 (V. collina V hirta), Gys völgyeiben. - 1170. V. adulterina 

 GoDR. Thése de 1' hybrid. 1844, 18 (V. alba x hiria), a Bd. — 1171. V. Kerneri 

 Wiesb. ÖBZ. 1880, 189 (V. Austriaca X hirta), VB, Csp, A, Bf, a Bd, Kh. — 

 1172. V. collina Bess. Catal. h. Cremen. 1816. 151, füves hegyeken és völgyekben: 

 SzK, A, Bf, Bd, Vanyarcz, Gys és Kh. — 1173. V. Wiesbaurii Sabr. ÖBZ. 1884, 

 133 {V. alba X collina), a Bd. — 1174. V. suaviflora Borb. et H. Br. ÖBZ. 1890, 

 26 V. Austriaca x collina), stipulis dorso hirtis, Bf, Csp, Gys, Kh völgyeiben. — 

 1175. V. Merkensteinensis Wiesb. in Hal. et Br. Xachtr. 1882, 166 (V. collina X 

 odorata), Gys, Kh völgyeiben, ritka, Bf. — 1176. V. odorata L. 934, SzHW, Slmk., 

 a bp füves h md. Fd heg\-én, H. — 1177. V. subodorata Borb. ÖBZ. 1890, 134, 

 ap. Hallier 185, A, Csp hegyein. — 1178. V. Vindobonensis Wiesb. ÖBZ. 1880, 

 191 ( V. Austriaca ■ odorata), a Bd, Gys, Kh — 1179. V . pluricaulis Borb. in Hallier 

 1. c. 179 (V. alba x odorata), a Bd. — 1180. V. Austriaca A. et J. KERX.|Berichte 

 d. naturvv.-medic. Vereins in Innsbr. III. 1872, LXXI, a bp füves bokrai között md, 

 H, Kt, Fd ; bőven a Bd ; — var. stóleiocarpa Borb. exsicc, foliis longe'^ petiolatis, 

 fimbriis stipularum elongatis, capsulis omnino aut fere glabris, his posterioribus ad 

 angulos praesertim sparse et brevissime puberulis. Capsula V. Austriacae dense 



