396 



Ibolyafélék, Violaceae. Tökfélék, Caciirhitaceae. 



pubescens. A bp füves h — 1181. V. foliosa Cklak. Prodr. FI. Böhm III. 1875, 

 477, stipulis breviter ciliatis: Gys, Bd, Bf, A, Csp. — 118á. V sepincola Jord. 

 Observ. Vil. 1849, 8, Kli bokrai közt, a Bd. — 1183 V. alba Bkss FI. Galic. 

 1809, I. 171, Bf, Alsó-Eörs hegyein, a Bd, Gys völgy, ritka. - 1184. V. Kalk- 

 burgensis Wiesb. ÖBZ. 1874, 225 (\\ alba X Austriaca), Bf hegyein ritka. 

 1185. V. arenaria DC. FI. Fr. IV. 1805, 806, Sigm. 48, mint V livida Kit. in R. 

 et ScHULT. Syst. V. 1819, 363, Bf a Siske forrás völgyének lejtőin (Simk ), Kh, a 

 Szoroshad füves h. ritka (V . aren. et V. livida SzHW, Borb. ÜBZ. 1893, 360). — 

 1I8G. V. Burnati Gremli, Excurs. III 1878, 89, var. subriviniana Neum., Wahlst. 

 et MuRB. Viol. exs. 1886, 20. Borbás, Hallier 1. c. 204, pedunculis undique hispi- 

 dulis, Gys völgyeiben. — 1187. V. silvestris Lam. FI. Fr. II. 1778, 680, Slmk., a bp 

 erdeiben (1. 295. o.), H, Vd, Récse, ~ 1188. V. Riviniana Rchb. Pl. Crit. I. 1823, 

 81, Gys völgy.; — var. V. stichotricha Borb ÖBZ. 1893, 319 differt caule unifariam, 

 hinc et inde bifariam puberulo, foliis magis glaucescentibus, rotundioribus, pedunculis 

 unifariam puberulis. Cum V. Burnati consociare nolui, quum V. Rivinianae proxima 

 nec floribus, nec fructibus glabris ab ea differet. Calcar albidum amplum, sulcatum. 

 Kh, Gys, Kőszeg erdeiben. -- 1189. V. canina L 935, SzHW { V. ericetonini Schraü.), 

 Récse, Kh, Gys füves hegyein. — V. lucoruvi Rchb. FI. Crit I. 1823, 60. Gys 

 völgyeiben (V. montana? SzHW. vix L.). — 1190 / '. Ruppii All. FI. Pedem. II. 

 1785, 99 (V. stagnina Kit. V. commutata Borb. Vasvárm. növ. 9., Waisb. ÖBZ. 

 1895, 144) Tp nedves rétjén. Ha a V. persicifolia SzHW ide tartozik, akkor Kh 

 is, kivált a Vindornyában, Sümegen (Szép II. 10). A V Ruppii All. a leírás, a 

 rajz, termőhely ( in argillosis et in ericetorum spongiosis» és a déli vidék szerint 

 valóban a stag)/i/uí-va\ vág össze, a mi növényünk legfeljebb csak jelentéktelen 

 vagy relativ bélyeg nyomán térhet el a piemontitól. Ez a kopaszlevelű illattalan 

 ibolya különben Vasvármegyén kívül Kis-Cell mellett, de már Veszprém megyében. 

 Lukácsháza nedves rétjein (Piers!) a békásmegyeri nedves réteken. Pesten a Rákoson, 

 a pilis sz -lászlói erdőben, a Mátra tetején a Szuhai-hutánál, mindenütt nedves vagy 

 süppedős helyen, — a keskeny- s nem szívforma-levelü, hanem nyélbe keskenyedő 

 eltérése (var. steiiotoma Borb. ined.) ellenben Kecskeméten, Körös-Ladányon Fás- 

 erdő mocsara körül, a Rákoson Pest mellett, Doroszló (Vasvárm.) s Erdélyben 

 Kis-Csür körül terem (Barth). Beck G. (Fi. N -Ö. 523,) a levél kopaszságát v. apró 

 szőrözetét kevés figyelemre méltatva, V. stagnina typicd-nak az utóbbik eltérést 

 tekinti. Ennek Kitaibel leírása ellene mond. A pelyheserezetü V. persicifolia-x6\ 

 [RoTH. Tentam. fl Germ. II. part. 1789, 271, Vésztő és Nyíregyháza körül. Sóstó 

 légit Latzel] szintén tévesen állítják, hogy akár a V. montaná-vaX L. (V. elatior 

 Fr.), akár a V. pumilá-\2\ Vill. egybevágna, mert e kettőnek nagy melléklevele van, 

 a V persicifoliá-ró\ pedig Roth azt mondja < foliis angustis, stipulae minores. > — 

 var. castanet07'7im Borb. in Hallier 1 c. 208, Gys völgyeiben. Az előbbinek száraz- 

 földi, hegyi V. erdei eltérése, tőle jobban szíves, vastagabb levele nagyobb virágja, 

 más termőhelye stb. különbözteti meg — 1191. V. mirabilis L. 936, (SzHW, 

 Simk. 175), a bp sűrűbb erdeiben (v ö. 295. o ). uliginosa Bess. FI. Galic. 1809, 

 162, SzHW, a krajnai és karinthiai Iiely nyomán, lehet, SzHW-ék idejében nőtt 

 Vd (v. ö. Hallier 194). — 1192. V. tncolor L. 935, Kh hegyein (SzHW), Gys, Bf 

 var. arvensis Murr. Prodr. stirp. Götting 1770, 73, SzHW és var. pi-ocei-ioi- Gaud. 

 FI. Helv. U. 1828, 210 (V. segetalis Jorü.), vetésben, mezÖn md; — var. Banatica 

 Kit. in R. et Schult. Syst. V. 1819, 382, Récse, T, A völgyeiben; — var. Kitai- 

 beliana R. et Sch. Syst. V. 1819, 383, Bg, Gys, Bf, T füves h. 



81. család. Tökfélék, Cucurhitaceae. 



1193. Bryonia alba L. 1012, Rel. Kn. 116, Simk. SzHW, a bp sövényes h. 

 md, — Bf Cecidontyia bryoniae Bouché gubacscsal (Szépl. 14). — 1194. Bi-. dtoica 

 Jacq. fi. Austr. II. 1774," 59, Kh (SzHW), Nagy-Récse kerítésein! 



