Füzény félék, Ijythraceaf. Almafnfélék, Pomuceac. 



411 



levél visszája meg a nyele bolyhos; emmenek csak a levele kopasz, a levél nyele 

 szőrös, vagyis a var. glabra Op. csak a var. villosa-r\■^^<. később lekopaszodó alakja. 

 Ellenben egészen meztelen a var. leiophylla Borb. TTK 1894, 311,Pótf. XXX. 147, 

 a Zala vizében a Kis és Nagy-Balaton közt (Bokb. i. h.), partibus vegetativis omnino 

 glabris. T. castanea Gilib. FI. Lithv. II. 1781, 127, ex loco boreali (T. natans 

 var. glaberrima A\ihv:^\^. FI. Suec. 1824, 100; var. conocarpa Akííschoug: Öfversigt 

 af Kongl. vetenskaps. akad. Förhandlingar, 1873 n. 1, 80, fig. 7), ab hac foliis basin 

 versus magis cuneatis, nec non nucis apice conoideo-elongato differt. Vestigium 

 vilii in herba Scanica liinc et inde, praesertim in foliis iunioribus videtur. Haec 

 ereseit etiam ad Guanynun gubernii Petrokowskiy (Kako exsicc.!); — var. sub- 

 reniformis Bokb. TTK. 1894, 315 (2. kép). A Zala vizében u. o. (Borb. i. h, 314) 

 Erőteljes példa levele 3 — 4, sőt 5 akkorára is megnő, mint rendesen a szélessége 

 a hosszaságánál kétszer nagyobb, mintegy 8 cm. széles, 5 cm. hosszú, a színe sima, 

 kopasz, a visszáját barnás gyapjú vonja be. A levél csúcsa nem hegyes, hanem a 

 körülete lekerített, az alja épszclü, ha nem tompaszögű lenne, a levél vcsealaknak 

 legjobban megfelelne. A levélnyele hosszabb, vastagabb és a növény súlyának 

 megfelelően jobban felfúvódott; hihetőleg a gyümölcse is nagyobb lett volna. 

 Végre a termés eltérése a Hnngarica Opiz, Abhandl. der kön. böhm. Gescllsch. V. 

 Folge, VIII. 1854, 59, Lotos 1855, 138, Borb. FK. 470 (var. stenacantha Cklak. Sitzungsb. 

 d. böhm. Gesellsch. 1873, 151, Prodr. 555) u. o. keskenyebb tülökkel (16. ábra). 



106. család. Füsényfélék, Lythraceae. 



Peplis portula L. 332, SzHW, Szigliget vizeiben (P. patula ! Sigm. 47; 

 V. ö. 113. o.), n. v. 



1364. Lythimi salicarium L. 446, Sadl., SzHW, Simk., nedves h. md; — var. 

 Irifoliatum Borb. Ak. Ertek. IX. 1879, 27, H körül; — var. bracteosuni DC. Prodr. 

 111. 1828, 83, Bg; a szélellenzö alak; — var. L. chibnnn Schult. Ö. FI. 1814, II 5, 

 (var. canescens KocH, Syn. I. 1835, 247), Kh (SzHW). — 1365. L. hyssopifolimn 

 L. 447, SzHW, Simk, Kit. Add. 277, nedves h. elszórva md. — L. virgattim L. 

 447, Khv (SzHW) n. v. Vasvármegyében se nő. 



107. család. Almafafélék, Pomaceae (v. ö 172., 225. o.). 



1366. Pirus comrnunis L. 479, var. piraster L. 479, vad körtefa, gömbölyded 

 aprószemü gyümölcscsel, erdőben elég ritka ; \'^B, Dörgicse, Bd ; — var. achras 

 Gaertn.: De fruct. 1791, t. 87, f. 2, Gys völgyeiben, a Bd erdejében; — var. sativa 

 DC. Prodr. II. 1825, 633, ültetik, sokféle fajtája van. 



1367. Maliis silvestris L. 479 sub Piro, vad almafa, erdőben ritka: VB, Bd; — 

 var. dasyphylla Borkh. Forstb. 1803, 1269, a keszthelyi erdőben Büdöskút felé, VB. 



Maltis domestica Baumg. En. II. 1816, 43 (var. mitis Wallr Sched. 1821, 215) sokféle faj- 

 táját ültetik. — Cydonia cydonia L. 480, szöllögátba ültetik CC. maiiformís Mill. 1768). 



Sorbus auciiparia L. 477, s pedig a var. lamigiiiosa Kit. in Schult. C). FI. 1814, II. 50, 

 Sadl. FI. com. Pest. II. 1826, 24, Gys völgyeiben ültetve. 



1368. Sorbus domestica L. 477, SzHW, szöllőben ültetve ritka, de kis fa- vagy 

 fiatal bokoralakja Al, A, Bf, Bd, Kh és H erdeiben vagy bokros h., úgy mint a 

 budai erdőben, ritkábban vadon is terem {Cormus d. Spach, 1834). — 1369. ó\ 

 meridionalis Guss. FI. Sic. Syn. II. 1844, 2, suppl. 831 sub Piro (S. Aria autor. 

 Hung. pro maxima parte, -Simk., Crataegus Aria SzHW, non L 475), a bp sziklás, 

 bokros v. erdős h. md. — 1370. 6". semiincisa Borb. TTK. 1879, 34, 208. o. Gys, 

 Kh sziklás h. ritka. — 1371. 6". torminalis L. 476 sub Crataego, SzHW, a bp erdei- 

 ben elszórva md; a v2ít. semitorminalis BokB. Ak. Értés. 1878, 147, ÖBZ. 1878, 393 



