Rózsafélék, Rosacene. 



415 



viridiaque Corylifrondiuni, supra parce pilosa vei glabrata, subtus pilis brevibus, 

 micantibus puberula, pallidiora, biserrata, serraturis fere atistato-acuminatis, ut ele- 

 ganter ciliata sint, terminálé basi emaiginata ovatum vei late ellipticum, longe acu- 

 minatum, lateralia conspicue petiolulata, ut a Corylifrondibus omnino divergerent. Rami 

 floriferi crebre atque sat valide armati, aculcis rectis purpurascentibus stiamineisque, 

 longis, tomento tenuiori atque pilis longioribus cancscentes, foliis ternatis, inferio- 

 ribus raro quinatis, illis turionum similibus vestiti. Inflorescentia plus-minus elon- 

 gata, superne solum aphylla, ramuli inferiores axillis foliorum plerumque simpliciurn 

 ovato-lanceolatorum, acuminatorum egredientes, patentes, cymigeri, superiores pauci- 

 aut uniflori, tomentosi pilosique canescentes, vix glandulosi, paucis glandulis ple- 

 rumque tomento occultis, aculeolis sat longis stramineisque, sat crebris. Sepala 

 canotomentosa, villosa stramineoque-setulosa, post antherim fructui applicita; petala 

 mediocria obovata, alba, stamina stylos superantia, ovaria glabra. Fructus edules, 

 copiosi. Kh-en Büdöskút fölött gáton, u. i. erdőben, s Kh és Gys erdó's völgyei- 

 ben több helyen, de nem sok. Mindegyik helyről szedett meglehetős állandó ós 

 egymással megegyező. A R. Balatonicus legkirívóbb bélyege a jó szőrös hajtás és 

 virágzó ág, a sűrű és aránylag hosszú tüske, a moholytalan zöldellő, hosszan ki- 

 hegyezett, sürűtüskés levél, a leveles, sok- és hosszútüskés virágzat, a szöszös és 

 sertés, felálló kehely. Legjobban megegyezik a R. /asia.ro!i-na\, ' kivált a levél 

 alakját, valamint a nagyszámú tüskéit tekintve, de a mienk kelyhe határozottan 

 felálló, a gyümölcsöt takarja, a R. lasiaxoii kelyhe hátra és elfordul a gyümölcs- 

 összegtől. Ezenkívül az utóbbinak sűrűbb a szörözete s más aprólékosabb eltérései 

 is vannak. A R. chlorodados Sabr. üBZ. 1891, 413, kelyhe szintén hátragörbül, de 

 zöldebb is és sertétlen. A R. Clusii szintén hasonló, de sok mirigyeért más cso- 

 portbeli. A R. Styriacus Hal. kelyhe szintén hátrahajlik, virágzatának tüskéi görbék, 

 kelyhe nem szőrös és alig sertés stb., a R. orthosepalus Hal. már kelyhének bio- 

 lógiai charakterét tekintve is megegyezik a R. Balatonicus-?,za.\, de levele másforma, 

 virágzata aprótüskés és mirigyes, magrejtöje pelyhes, virága rövidhímű stb. A Coryli- 

 frondes csoportbeliektől végre a R. Balatonicus oldalsó levélkéinek jól kifejlődött 

 nyelére nézve különbözik. A R. Balatonicus-nak. egyik helyén iker-ágat is látni. 

 «R. Balatonicus ist eine Form, die in meiner Rubus-Publication nicht beschricben 

 ist". Halácsy in lit. — 1401. R. glandulosus Bell. App. ad FI. Pedem. 1792, 24, 

 fructus leves , non hirsuti, Kh (SzHW) ; — var. ochrosetus Borb. in Carinthia II, 

 n. 6, 1895 et ap. Pacher, Jahrb. d. naturhist. Landesmus. für Karnten XXIV (1897), 

 162, a Csapi-hegyen; a sárga-sertés és glandulás eltérés, R.rivularisAxoz Wirtg. 

 vontam volna, de a magrejtője szőrtelen, a R. sei'pens VVhe pedig nagyon északi 

 szeder, levele 3 — 5-en ölbefogott, virágzó szára nagyon hajlongó, tetőző levélkéje 

 pedig kurtanyelű. — Virágzata bőven mirigyes és tűsertés; — var. R. hirtiis W. et 

 Kit. Ic. t. 114, 1802, pro spec. szőrös gyümölcscsel. Somogy Zseliczvidékének 

 hegyein és dombjain (W. et Kit. i. h.), Zalavármegye erdeiben (Wierzb. mspt. 29), 

 Kh (SzHW) n. v.; — var. R. pliisiacanthus Borb. ÖBZ. 1892, 289, a Csapi-hegyen; — 

 var. R. Bayeri Focke, ÖBZ. 1868, 99, u. i. — 1402. R. dumetorum Weihe in Boenn. 

 FI. Monast. 1824, 153 (R. corylifolius Aut., SzHW, vix Sm.) a Bd, Büdöskút körül. 

 A R. Gloggnitzensis Hal. is csaknem megegyező vele ; — var. erioscpalus Borb. 

 ined., fólia superiora magis canescenti-tomentosa ; sepala praeter tomentum pilis 

 longioribus, praeterea glandulis stipitatis inspersa. Bd-Tomaj erdeiben. Levele ki- 

 telel; — var. grandifrons Borb. Vasvárm. növ. 306, Büdöskút körül magtalan, a Bd 

 Phragrnidium rubi penészszel, Kt erdejében; — var. althaeifolius HosT, in Tratt. 

 Monogr. III. 1823, 37, Vd-lak körűi; — var. nemorosus Hayne, Arzneigew. III. 1813, 

 t. 10, Kh (SzHW), a Bd. — Leveleit tekintve legközelebb jár a R. caesius-hoz. — 

 14(^3. R. semitovie)itosus Borb. Temesm. veg. 76, Vasvárm. növ. 304, u. o.; — var. 

 dolomiticus Hal ÖBZ. 1892, 175, Bd-Tomaj körűi száraz hegyoldalon; ■ — var. ade- 



' Borb. et Waisb. ÖBZ. 1893, 361, 1895, 145, Baiínitz, Herbar. Europ. n 8563, 1896. 

 - A R. corylifolnií Sm. Engl. Bot. XI. 1800, t. 827, az ÖBZ. 1892, 1 72. old. szerint R. 

 Caexius X ulmí fotiits. 



