VitorlAsvirágúak, Papilionaceae. 



421 



110. család. VitorlásTm'ágüak, Papilionaceae. 



1445. Ononis spinosa L. 716, Sadl., SzHW, Hab. 14, 17, mint a) latifolia 

 Neilr. fi. N.-ü. 929, 1859, az egész part mentén, még a nem rég kiszáradt helyen 

 is; — var. angustifolia W ALh^i. Sched. 1822, 379, Bg és T partján; — \ar. albijiora 

 Nkilr. fi. N.-Ö. 1859, 929 (O. antiquorimi? Port. «foliolis minutis, floribus aíbis ) 

 Kh, T partján, Al, Vd. 1446. O. subocculta Vill. Prosp. 1779, 41, Kh (O. Co- 

 lumnae Aix. 1785, SzHW), Bf (Sigm. 47), T (Rel. Kit. 118, Add. 300), A és Csp 

 hegyein (295. old). 



Spartitim L., törzanót, lásd 23.5., 278. old. 



1447. Genista Germanica L. 710, Kh (SzHW), Gys völgyeiben, a Szoroshad- 

 ban számos pusztai növény tó'szomszédja. — 1448. G. pilosa L. 710, Kh (SzHW) 

 és Gys völgyeiben apróbb Coronilla Emei'us bokrokkal vegyest, helyenként nagy 

 tábláit sárgítja a hegylejtőnek ( G. sericea Arv., non Wulf.), VB. — 1449. G. tinc- 

 toria L. 710, Sadl., SzHW, a bp füves lejtőin elszórva md; — var. pubescens Láng 

 Sylloge I. 1824, 181, Ks dombjain, a Bd, Kh erd.; — var. Hungarica Kícrn. ÜBZ. 

 1863, 140, Ks, A, Bd, Récse. — 1450. G. nervata Krr. in DC. Prodr. II. 1825, 151 

 (G. lasiocarpa Spach, 1845), a Bd ritka, a Csapi-hegyen több. — 1451. G. procum- 

 bens W. et Kit. Ic. t. 180, 1804, VB Várhegyén. 



Genista sagittalis L. 710, Khv (SzHW), n. v. Úrkút uradalmi erdejében (Pili.itz). 



Cytisus Labnntum L. 739, var. Jacquinianns Wkttst. OBZ. 1890, 435, 438 (Labiirn. Jac- 

 quiniainmi) parkba ültetik, Al júl. újra virít (C. alpinus SzHW, non Mill., ha csak horvátországi 

 helyre nem gondoltak). 



1452. Cytisus nigricans L 739, Sadl., SzHW, a bp cserjés lejtőin md. Déhbb 

 növényünk Linné typusa, azért fajtanévre nem szorul; — var. comosus G. Beck, FI. 

 N.-Ö. 831, 1892, A, Bf — 1453. C. supinus L. 740, Kh (SzHW), Bd, Rf cserjés 

 lejtőin ritka; — var. semiglaher Borb. Vasvárm. növ. 1887, 315, a Bd, Gys, Kh, 

 ritka. A Bd oldalsó virágaiból gyümölcsözik, de a tavali fajvirágzatának maradéka 

 is látható rajta. — A következő eltérések sűrűbbszőrüek s nagyobb virágúak: a) C. 

 leucotrichus Schur, ÖBZ. 1860, 179 (cfr. Verhandl. sieb. 1859, 60; C. hirsutiis Kit. 

 Add. 305, SzHW, non L., C. clongatus et falcatus SzHW, non W. et Kit.; 60. ábra, 

 299. o.) a tavaszi fürtszerü alak, más virágzat nélkül. A bp cserjés lejtőin elszórva 

 md elég gyakori. Jutás, Récse és Kt is. Al Cecidomyia { Asphondylia) cytisi Frfld 

 gubacscsal; b) C. aggngatus Schur, En. 1866, 149 (C. capitatus SzHW, non Scop.) 

 a bp gyakoribb, csak ágtetőző virággömbbel (v. ö. 251. o.) ; c) C. leucotidcho-aggre- 

 gatus Borb. Pótf 1898, 160, az ágtetőző másod, nyári v. őszi virága (b) a tavaszi 

 virágzásból (a) gyümölcsöző ágon sarjadzik. Jutás, SzK, VB, Bd, Kh, Kt. Ez a három 

 eltérés különben a C. supinus-szaX nevezetes klimai osztozkodás. Ez nyugatra (Vasvm.) 

 vonul, a Balatonnál megritkul, az eltérések Túl-a-Dunán is gyakoriak, de inkább 

 kelet felé terjednek. Változatosságához tartozik továbbá a var. seminudus Borb. 

 (Vasvárm. növ. 316), az egész bp ; — var. C. Pannoiiiciis Simk. Ak. Közi 1888, 

 357, 368, a kurtaszőrü, selymesebb, simább eltérés, a felszinen szintén kopa.sz levél- 

 kével a Bd, Gys, Kh völgyeiben, Récse. Pili abbreviati, diametro caulis breviores, 

 sed densi, subsericei. Calyx quoque brevius pubescens, vexillum glabrum. An C. 

 i^ggi'- X Ratisb.? — 1454. C. Austriacus L. 1763, 1042, Sadl., SzHW, a bp száraz 

 dombjain és lejtőin md, Jutás, Dobogó-major H, helyenként mint sűrű, apró cserjés 

 (184. o.). Máma (Rel. Kit. 118), sőt a dp Szemes, Sf Lepsény felé. — 1455. C. 

 Ratisboncnsis Schaeff. Bot. exped. 1760, I. 78, Kh (C. biflorus SzHW, vix L'Her.), 

 Bf (Simk.), Gys, A hegyein és völgyeiben, a Bd Kőkapujában, VB. 



1456. Anthyllis polyphylla Kit. DC. Prodr. II 1825, 170 {A. Vulneraria SzHW, 

 non L.), a bp füves lejtőin és hegyi rétjén. De Candolle i. h. szerint levélkéje 

 11 — 15, a középmagyarországiaké rendesen kevesebb. A. Vulnc7-aria L. 719, az 

 autor szavai szerint, «in pratis Europae borealioris», továbbá «Svecia» ^ az A. 

 maritima Schweigg. in Hagen: Chlor. Boruss. 1819, 265; — var. leiotricha Borbás, 



