424 



Vitorlás virágúak, Papilionaceae. 



a felső keskenyebb levélkék majdnem vagy egészen épszélüek (var. pseudopalustris 

 Menyh. i. h. 1877, 263). Ezek a példák, mint a nagyváradiak, kolosváriak, valamint 

 a balatonmellékiek, voltaképen másformák, mint a melyet Menyhárt és Kerner M. 

 pahisler-nek tartott és süppedős, mocsaras vagy tőzeges helyen nőnek, míg a M. 

 macrorrhiziis W. et Kit., valamint siibiiitcgraiis eltérése szikes mezőn vagy sós, 

 nedves réten nő, nem eleven-, hanem deres-zöldszinű, levele kissé vastagabb, a 

 felsőbb levélkék keskenyek, csaknem szálasak, s mivel gyakran a szárczikkei is jól 

 megnyúlnak, azért a szára nem olyan sűrü-leveles, mint a M. paluster-é. A M. 

 macrorrhiztis (M. dcntatus var. angustifolms Celak. ÖBZ. 1877, 370) virágzata, vala- 

 mint a valamivel apróbb termése is szürkébben szőrös, termése kerekebb, kevésbbé 

 ferde; — var. M. paluster W. et Krr. Ic. t. 266, 1810, sub Trifolio SzHW (M. 

 altissimus var. subdentatus Borb. Békésvárm. fl. 102, M. altissimus Autor. Hung. 

 multor., non Thuill. Fl. Paris. 1799, 378), levele vékonyabb, szélesebb és észre- 

 vehetőbben fogas, hamarabb hervad, sötétzöld, termése valamivel nagyobb, ferdült, 

 a hátán szélesebb éle van, lazábban szőrös, mint a M. mac7-07'rhizus-é, végre fekete. 

 Felsőbb, kivált a sarjúlevele teljesen vagy csaknem egészen épszélű. Lesencze-Tomaj 

 és Tp közt, Szgl körül, forrás mellett és süppedős réten ; — var. pei-fiondosus 

 Borb. Békésvárm. fl. 1884, 102, egészen fogaslevelü; u. i. M. macrorrhiza y pro- 

 cera G. Beck, Fl. N.-Ö. 841, 1892 ide tartozik. V. ö. 122 old. 



AT. coenileus L. 764, sub Trifolio SzHW, komló néven kertben termesztik és élesztőnek 

 használják, néhol elvadul. 



1469. Trifolium pratcnse L. 768, SzHW, Hab. 12, füves mezőn, réten md ; 

 termesztik is; — var. pilosíim Heuff. Enum. pl. in Banatu . . . 1858, 52 (T. cxpan- 

 suni SzHW, non W. et Kit.) robustum, caule foliisque patenter dense pilosis. Kh 

 hegyein. — T. expansuin W. et Kit. Ic. t. 237 alis corollae carinam aequantibus, 

 stipularumque forma ab hac varietate difiért. — 1470. T. flexiiosum Jacq. Fl. Austr. 

 IV. 1776, 45, SzHW (T. médium L. Fauna Suec. 1761, app. 558 absq. diagn.) 

 Rf-től Kh-ig, hegyen. — 1471. T. alpesire L. 1763, 1082, SzHW, a bp hegyi rétjén 

 elszórva md. • — 1473. T. rubens L. 768, SzHW, u. o. — 1473. T. diffusum Ehrh. 

 Beitr. VII. 1792, 165, T (Simk.), n. v. — 1474. T. ochi-oleucum Huds. Fl. Angi. 

 1762, 283, Kh hegyi parlagján (SzHW). — 1475. T. Pannoniciim Jaco. Obs. II. 

 1767, 21, SzHW, Bf tájékán (Sigm. 48, hely nélkül), Kh magasabb hegyein (SzHW 

 283. old.). — 1476. T. arvense L. 769, SzHW, Hab. 17, füves mezőn, lejtön md, 

 Récse körül s fel a Gyöngyös völgyén ; — var. arenivagum Jord. in Boreau Fl. 

 centr. 1857, 153, G. Beck i. h. 841, a Bd. — 1477. T. fragiferum L. 772, SzHW, 

 Borb. FK. 1891, 469, nedves h., réten md. — 147(S. T. montanum L. 770, Sadl., 

 SzHW, a bp füves lejtőin, hegyi rétjén md, Récse. — 1479. T. repens L. 767, SzHW, 

 Hab. 12, 17, nedves h. és réten. A Bd száraz erdejében 1897. szept. elején elzöl- 

 dülve. — 1480. T. hybridum L. 766, SzHW, Hab. 12, kövér réten md. — 1481. 

 T. anreitm Poll. Hist. Palát. II. 1777, 344 (T. badium SzHW, non Schreb.) a Bd, 

 Gys, Kh, Récse hegy. és völgy. — 148*2. T. agiar'min L. 772, SzHW, füves h., 

 réten md (T. cavipesire Schreb. in Sturm, D. Fl. Heft 16, 1804, SzHW); — var. 

 longistipes Borb. ined. pedunculis elongatis, fólia multo superantibus (var. longipes 

 Borb. Békésvárm. fl. 103, non Nutt., nec Boiss.), Al, Bd, Kh, Bg. — 1483. T. pscudo- 

 prociimbens Gm. Fl. Bad. III 1808, 240 (T. pi'ocnmbens Schreb., non L.), Al, Kh 

 füves h. — 1484. T. procjimhcns L. 772, Kh (SzHWj, Szántód, F, Vd nedves h., 

 a badacsonyi öböl rétjén, T (Hab. 12, 17), a Badacsony füves helyén. 



1485. Dorycnium sericeum Kov. exsicc. 128, 1844, Neilr. Fl. v. Wien 1846,654 

 pro var. (D. stiffríiticosum Aut. Hung., SzHW, Sadl.), a bp füves lejtőin elszórva md; 

 — var. sjibpilosum Borb. TTK. 1896, 510, valamivel buglyosabb, mint más vidéken, 

 vagyis kissé szétálló szőrczete is van, nem mind selymesen simul le, mint rende- 

 sen, a nevének megfelelően; pilis caulinis patentibus, sed illis D. hcrbacei paulo 

 brevioribus, foliis praeter tomentum sericeum, praecipue ad margines pilosis; a D. 

 hcrbaceiim felé hajlik, viszont innen a var adpressum G. Beck: Fl. N.-Ö. 854 köze- 

 ledik a D. sei-iceum, illetőleg D. snifrníicosiim felé. - — 148(5. D. hei-baceum Vill. 

 Fl. Delph. 1785, 80, Ciy.s, Vállus, Kh hegyein. 



