5B 



Junius. 



Bonifacius hřích snímá; 

 každej se veseliti má. 

 Barnabáš s Vítem švitoří 

 a před Gervazím se koří ; 

 chtíc Albanu povidati^ 

 že chce Jan s Petrem honiti. 



Julius. 

 Maria chce s Voldřichem jít 

 na obilí začíti žít, 

 Markyta hned v to vkročila, 

 s Arbogastem se těšila. 

 Mandalena s Jakubem gde, 

 German na něm řece hlídá. 



A u g' u s t u s. 



Petr, Štěpán, Oswald 

 Vavřince Čekají s listem, 

 že Ježíše matka svatá 

 jef s anděly v nebe vzata. 

 Bernard řek s Bartolomějem: 

 kde hlavu Jana poděj em. 



S eptember. 



Giljího tlama troubila, 

 Marie se narodila, 

 a kříž svatý se povýší 



Hierauf verlas Hr 



Syxtem, 



podzim se za humna blíží. 



Matouš Marie tomu věří, 

 Václav s Michalem se těší. 



O c t o b e r. 



Remigius řekl k Franci : 

 mně se chce s Aurelí k tanci. 

 Maxmilián se mu zasmál, 

 Havla Lukáše k tomu zval. 

 Woršila s Simonem přišla, 

 však bez tance zase vyšla. 



November. 



Všichni svatí s vínem sem jdou, 

 Vilibrod i hosti přijdou; 

 Martin maje šenkovati 

 a nejprv vykoštovati. 

 Klement s Kateřinou vejská, 

 Adventa Ondřej vyzejská. 



December. 



Barbora se zimy bojí 

 řekl Mikuláš k Marii : 

 kde jen ta Lucie chodí, 

 že k šestikoutům nestrojí, 

 neb se blíží vánoce již, 

 Štěpáne a Jene ty víš. 



Stiftsbibliothekar P. Erwin 



Weyrauch (als Gast) einen ausführlichen Bericht über 

 die, in der Bibliothek des Prämonstratenser-Stiftes 

 Strahow in Prag aufbewahrten Handschriften des Wen- 

 zel Franz Kozmanecius, eines noch wenig bekannten 

 böhmischen Geschichtschreibers und Dichters, in der 

 Mitte des XVIL J a h r h u n d e r t e s. 



Nachdem der Vortragende in einer kurzen Einleitung den rühmlichen 

 Zustand der Stadtschule zu Časlau, insbesondere zu Zeiten Kaiser Ferdi- 

 nands I. und Rudolphs IL, geschildert und [namentlich jene Männer auf- 

 gezählt hatte, welche sich dort durch ihre Vaterlandsliebe und vielfache 

 wissenschaftlichen Kenntnisse oder als Dichter hervorgethan haben (Waleší, 

 Jan Wesely o. Laetus, Lukas Sixt von Zwiřetin, Jan Giskra von Hartwig, 

 David Orichius, Georg Tachowský, Samuel Simonides, Jan Christoph, Jan Hu- 

 becius, Jan Zarybnický, Heinrich Percelius, Jan Krupský, Wáclaw Cam- 

 panus u. A.), ging er auf die literarhistorische Betrachtung des Wenzel 

 Franz Kozmanechý, auch Kozmanides oder Cosmanecius genannt, über. 



