154 



totvebiebeefé Cængbe ot»er et S3(ab^?ie, fem t>ifer ^en i ben 

 SRetning, fom man ^snfter at lebe ®renen i; ot^erffobige 

 ®rene, [om i)eb ©ommevbeffæringen ere ot}eTiete, borttaget, 

 i^erffenen^ og 2t6vifo[en^ grugtgrene og Sporer forfortet 

 ouer et S3lQt)øie, men (abc6 urørte etter borttaget ganfte 

 efter Omftænbig^eberne, tfalb ber intet faabant er, bernæft 

 forbete^ alle ©renene ligeligt ot^er @fpalieret, og anbinbe^ 

 om goraaret meb fine, tl^nbe ^i(eqi}ifte, og om ©ommeren 

 famtibigt meb ©ommerbeffæringen i r^nli— SIngnft meb 83aft; 

 gig. 30 i)ifer et Gaarigt efpalieret Sfbrifoétræ, ^>Dor aa ere 



' gig- 30. 



?ebegrenene, bb ©ibegrenene, c grngtgrenene og d grugt- 

 fporer. aJteben^ gjernefrngterne banne bereé grngtfporer 

 og grugtgrene paa bet fiorgamle Srce, og bi^fe i flere 2tar 

 i)ebbtoe at bære, fremfomme gerjlenené grngtfnopper paa 

 bet nl)e Sræ, og grngtgrenene bære fnn een ®ang; ba nu 

 intet grugtøie fan ubt^ifle fig, naar ber iffe ovenfor [amme 

 befinber fig en ©tabfnop, ber fan lebe ©aften, følger bet 

 af fig feb, at man iffe alene t}eb et nogentnnbe ffarpt ©nit 

 maa i^ebligetjolbe ben raffe 93æj:t og Dannelfen af npe 

 grugtgrene i ©tebet for be gamle, men at man ogfaa i^eb 

 iBeffæringen maa t:ære meget t>arfom meb iffe at ffære oi)er 

 et grugtøie, og ba ber i 2llminbeligf/eb i i}ort ^lima tabe^ 

 ^n 3)eel gerflengrene om ^Sinteren, bør man iffe be)lære 



