1(1 



G ú m b e 1 1868: Procán od. Kreidef. der síidw. Bóhm. Abh. d. k. bayer. Akad. d. Wiss. 

 II. Cl. X. pg. 74. 



Rostellaria Megaera ďOrbigny 1850: Prodromc II. pg. 155. 



Forma ulity mnohem zavalitější než u předešlého druhu. Závitek poslední rovněž převládá a súžen v krátký 

 kanálek. Křídlo jest rovněž široké a má také v zadním kraji zářez kolenovitý, avšak obě části křídla mají 

 rohy daleko ostřejší než u předešlé. Okrasou ulity se oba druhy liší naprosto. V okrase ulity možno rozeznati 

 dva extrémy. U jedněch převládá žebrování, u druhých páskování. Exempláry prvního druhu přibližují se úplně 

 původnímu vyobrazení Geinitzovu (1. c). Ulita jest jen nezřetelně páskována, za to však ostře a hustě žebro- 

 vána, jmenovitě poslední závitek, na němž žebra až k samému kanálku sahají. U formy druhé jsou žebra méně 

 zřetelná, jmenovitě na posledním závitku, za to páskování velmi jest vyvinuto a jako u dřívější formy žebra, 

 tak zde páskování na širší část křídla přechází a zde vějířovitě se rozbíhá. Mezi oběma formami jest celá řada 

 přechodů. 



Ve vyšších usazeninách, zvláště v březenských hojná. 



134. Aporhais papilionacea Goldf. 



Aporhais papilionacea Goldf. Brauns 1875: Senonen-Mergel etc. Zeitschr. f. ges. Naturw. Neue Folge XII. 

 pg. 350. 



Rostellaria papilionacea Goldf uss 1841/44: Petref. Germ. III. pg. 17. Tab. 170. fig. 8. 



Geinitz 1842: Charakt. pg. 71. Tab. 18. fig. 8. 



Re uss 1845: Verstein. pg. 44. Tab. IX. fig. 6. 



Múller 1851: Petref. d. Aach. Kreidef. pg. 18. 



Drese her 1863: Zeitschr. d. d. geol. Gesell. XV. pg. 338. 

 Alaria papilionacea Goldf. Stolička 1868: Cret. gastrop. of South India pg. 31. Pl. 2. fig. 9 — 10. 



Pouze jako jádro z chlomeckých usazenin, od Chlomku. Křídlo právě tak jako poslední závitek široké, 

 s postranním krajem rovným, předním rohem zaobleným, zadním v zahnutý okýlený růžek protaženým. Sko- 

 řápka jest dle Goldfussa úhledně žebrována a jemně rýhována. 



135. Aporhais coaretata Gein. 

 (Tab. VI. fig. 23.) 



Rostellaria coaretata Geinitz 1842: Charakter, pg. 71. Tab. XVIII. fig. 10. 

 Reuss 1845: Verstein. pg. 44. Tab. IX. fig. 1. 

 Geinitz 1874: Eltethalg. II 2. pg. 170. Tab. 30. fig. 12. 

 Ulita žebrovaná a jemně při zadním švu zřetelněji rýhovaná. Poslední závitek nadmutý se širokým křídlem, 

 jehož zadní roh růžkovitě povytažen jest, přední zaoblen. 



V několika exemplárech z březenských usazenin, v jediném z bělohorských od Bezděkova. 

 Nelze popříti, že mezi druhem nadepsaným, druhem předešlým a Aporhais (Rostel.) tenuistriata Reuss 

 (1. c. Tab. IX. fig. 4.) jakýsi vztah panuje. 



136. Aporhais Schlottheimi Rom. 

 Rostellaria Schlottheimi Romer 1841: Nordd. Kreideg. pg. 77. Tab. XI. fig. 6. 



? Rostellaria papilionacea Goldf. Bink h ors t 1861: Gastr. et Cephal. d. Limbourg pg. 1. Pl. I. fig. 11. Pl. V a . 

 fig. 10. 



Určení 3 velmi defektních exempláru od Dolánek stalo se na základě domnělé identity druhu Binkhorstova 

 s nadepsaným druhem. Křídlo bylo asi široké na způsob A. megaloptera Reuss, ale zadní jeho kraj jest silně 

 stluštěn a povytažen až skoro k zadnímu švu předposledního závitku, právě tak jak u Binkhorsta je vyobrazeno. 

 Křídlo, zdá se, mělo tvar podobný jako předešlé dva druhy. 



