20 



a druh T. granulata Sow. oddělil od anglického druhu pod jménem T. granulatoides ďOrbigny (Prodrome II. 

 pg. 148). Většina exemplárů, které Geinitz (1. c.) pod jménem T. granulata Sow. popisuje, zdá se, že náleží druhu 

 T. Kirsteni Gein. 



59. Turritella subalternans Br. et Corn. 

 (Tab. III. íig. 32—34.) 



Turritella subalternans Briart et Cornet 1865: Meule de Bracquegnies. Mém. cour. Acad. Belgique. 

 Tome XXXIV. pg. 30. Pl. III. fig. 45. 



Geinitz 1874: Elbethalg. I. 2. pg. 240. Tab. 54, fig. 5—6. 



Ulita táhlá, závitky četné, zdobené jemnými negranulovanými páskami, v jichž uspořádání tento sled 

 znamenati lze: Prvé 4 pásky od zadního švu čítaje, jsou si co do velikosti skoro rovny, pátá jest slabší a šestá 

 rovná se předešlým čtyřem, neb je i předčí, a dle toho bývají závitky bud souměrně zaobleny (fig. 34) aneb 

 se střechovitě přesahují (fig. 32, 33). Místo 5. pásky vyskytují se nezřídka dvě slaboučké pásky. Mezery mezi- 

 pásečné vyplněny bývají až 3 vedlejšími páskami. 



Několik exemplárů od Korycan, z nichž nej delší 3 cm měří. 



Exempláry naše souhlasí úplně s vyobrazením Geinitzovým (1. a), ne tak s vyobrazením daným od autorů 

 popsaného druhu (1. c), jež spíše na mládě předešlého druhu poukazuje. 



60. Turritella Kirsteni Gein. 



Turritella Kirsteni Geinitz 1874: Elbthalg. I. 2. pg. 240. Tab. 54. fig. 1. 



Význačná neobyčejnou štíhlostí ulity. Četné zvolna se rozšiřující závitky zdobeny v mládí 4 — 5 řadami 

 hrbolků neb hrbolkatých pásek, jichž počet u starších závitků se valně zvětšuje. Mladé závitky upomínají nemálo 

 na Nerinea longissima Reuss, od které se však nízkostí závitků, povahou jader a ústím naprosto liší. 



Četné, ale nedokonalé a většinou úlomkovité exempláry od Skutí čka. 



61. Turritella multistriata Reuss. 



Turritella multistriata Reuss 1845: Verstem. I. pg. 51. Tab. X. fig. 17. Tab. XI. fig. 16. 

 Geinitz 1846: Grundriss. pg. 326. 



Kner 1852: Denkschr. d. k. k. Akad. d. Wiss. MN. Cl. III. pg. 302. 



Muller 1851: Monogr. d. Petref. d. Aach. Kreidef. pg. 27. Tab. IV. fig. 1. 



Drescher 1853: Zeitschr. d. deut. geol. Gesel. XV. pg. 333. 



Stolička 1868: Cret. gastr. of South India pg. 224. Pl. XVII. fig. 8—14, 16. 



Gum bel 1868: Abh. d. k. bayer. Akad. d. Wiss. II. Cl. X. pg. 75. 



Geinitz 1874: Elbethalg. II. 2. pg. 161. Tab. 29, fig. 1—3. 

 Turritella granulata Sow. Geinitz 1840: Charakt. pg. 47. Tab. XV. fig. 9. 



Geinitz 1843: Kieslingswalda pg. 10. Tab. I. fig. 18. 

 Turritella propinqua Geinitz 1840: Charakt. pg. 45. Tab. XV. fig. 12. 



Turritella quadricincta Goldfuss 1841/44: Petref. Germ. III. pg. 109. Tab. 196, fig. 16 a b, 17c. 

 Stur 1863: Jahrb. d. geol. Reichsanstalt XIII. pg. 54. 



Brauns 1875: Senonenmergl etc. Zeitschr. f. ges. Naturw. Neue Folge XII. Band, pg. 325. 

 Turritella Hagenoviana v. Munst. Goldfuss 1841/44: Petref. Germ. III. pg. 108. Tab. 197, fig. 5. 



Muller 1851: 1. c. pg. 28. 

 Turritella velata v. Múnst. Goldfuss: 1. c. pg. 108. Tab. 197. fig. 6. 



Kner 1850: Haidingers Nat. Abh. III. pg. 14. 



Alth 1850: ibidem pg. 211. 

 Turritella Geřnitzi ďOrbigny 1850: Prodrome II. pg. 148. 



Turritella tenuilineata Muller 1851: Monogr. d. Petref. d. Aach. Kreidef. pg. 78. Tab. VI. fig. 21. 

 Turritella sexlineata Romer 1870: Geologie von Oberschlcsien pg. 342. Tab. 29, fig. 10. 



