16 



Hclcion Mahiisei Briart et Cornet 1865: Mém. cour. de 1'Acad. K. Belgique. Tome XXXIV. pg. 38. 

 Pl. III. fig. 46—47. 



Ulita mističkovitá s basalní plochou oblou, vrcholem excentrickým, zahnutým, zdobena jest četnými 

 místy střídavě nestejnými žebry, jež na zadní vyduté ploše silnější a od sebe vzdálenější jsou než na ploše střední. 

 S paprskovitým žebrováním křižuje se koncentrické rýhování pouze však v mezerách trochu znatelné. Na spodu 

 ulity nalézá se skulinovité ústí, u něhož pouze vnitřní zoubkovaný kraj bylo možno vypreparovati. 



Četné exempláry z Korycan. 



46. Nerita nodosa Gein. sp. 

 (Tab. III. fig. 1—6.) 



Natica nodosa Geinitz 1840: Charakter, pg. 47. Tab. 15, fig. 27 — 28. 



Reuss 1845: Verstein. I. pg. 50. Tab. XI. fig. 2. 

 Natica nodosocostata Reuss 1845: Verstein. II. pg. 113. Tab. 44, fig. 21. 

 Natica dichotoma Gein. Reuss 1845: ibid. pg. 113. Tab. 44, fig. 16. 

 Neritopsis nodosa Geinitz 1874: Elbethalg. I. 2. pg. 246. Tab. 54, fig. 17 — 23. 

 Natica rugosa Honigs. Goldfuss 1841/44: Petref. Germ. III. pg. 119. Tab. 199 : fig. 11. 



Ze ke li 1852: Gosaugastrop. pg. 48. Tab. VIII. fig. 8. 



Binkhorst 1861: Monogr. des Gastr. et des Ceph. de la craie du Limbourg pg. 41. Pl. III. 

 fig. 15. Pl. Va. fig. 1. 



Nerita rugosa Briart e t C o r n e t 1865: Mém. cour. de l'Acad. R. Belgique. Tome XXXIV. pg. 34. Pl. III. 

 fig. 50—52. 



Natica Hornesana Zekeli 1852: Gosauergastrop. pg. 47. Tab. VIII. fig. 7. 



Nerita Hornesana Zek. Reuss 1853: Kritik etc. Sitzgb. d. k. k. Akad. d. Wiss. MN. Cl. XI. pg. 898. 

 fig. 6. 



Nerita Zekeliana Stolička 1865: Revision etc. Sitzgb. d. k. k. Akad. d. Wiss. MN. Cl. LIL pg. 48. 

 Nerita cestophora de Ry c k ho 1 1 1847: Mém. cour. de 1'Acad. Belgique. Tome XXIV. pg. 82. Pl. III. fig. 17. 

 Nerita glebosa de Ryckholt: ibid. fig. 15 — 16. 



Pravý proteus, co se okrasv skořápky týká. Mezi přečetnými exempláry sotva dva stejně okrášlené vy- 

 hledati lze. Společno jest všem exemplárům skulinovité ústí, jehož silný vnitřní pysk 8 zoubku má. Též zevní 

 pysk jest dovnitř sesílen a v zadním koutě širokým zubem opatřen. Všem jsou společná dále jádra velmi char- 

 akteristického zjevu. Vrcholové závitkv jsou u nich resorbovány a jeví se v podobě pupkovité zaobliny (fig. 3). 



Okrasu ulity tvoří jednak pásky podélné, se švy rovnoběžné, jednak příčná žebra. V okrase ulity lze 

 sestaviti 2 extrémy četnými přechodními tvary spojené. U jedněch převládají pásky, u druhých žebra. 



První forma (fig. 1) má poslední závitek různým počtem pásek zdobený, jež žebry příčními v hrbolky 

 rozděleny jsou. Pásky jsou bud stejný, neb jich v prvé třetině několik splývá v široký, hrubými hrbolci po- 

 sázený kýl. Popisovati odchvlky jednotlivé bylo by tolik, jako popisovati každý exemplár zvláště. 



U formy druhé (fig. 5, 6) převládají příčná žebra, jež bud jednoduše po závitku se táhnou, aneb se asi 

 v polovici dichotomicky rozdělují a teprve blíže ústí křižují se s páskami podélnými. Forma tato byla zamě- 

 ňována s podobnou jinak Natica dichotoma Gein. 



Přechod mezi oběma formami tvoří exempláry (fig. 4), u nichž zadní polovička závitku jest žebrována, 

 přední páskami zrnkována. 



V nej rozmanitějších velikostech v korycanských usazeninách (Korycan}', Radovesnice, Sandberg, Kamejk, 

 Kněživka, Přemyšlany). 



47. Nerita plebeia Reuss. 

 (Tab. II. fig. 49—52.) 



Nerita plebeia Reuss 1845: Verstein. II. pg. 112. Tab. 44, fig. 18. 



Poslední závitek jest silně nadmut, s vinutím nepatrným. Vnitřní stluštělý pysk má rovný, jemně 

 vroubkovaný kraj s nezjistitelným počtem zoubků. Skořápka hladká, pouze jemnými vzrůstními vráskami 



