— 10 — 



Skulptura na pleurách jest skoro tatáž, jakou popsal O. Novák u Barrandova druhu.'-) (Jemné čárky 

 rozvětvující se, různě zprohýbané, a od středu pleur se na obě strany rozbíhající.) Ale mimo to jeví prsténce 

 thurtixu zcela jemná zrnéčka hustě a stejnoměrně rozložená. Okraj pygidia i duplikatura jeho jeví vlnité, místy 

 splývá vé, čárko vité vrásky. 



Naleziště: Šárka. (/. P.) 



Calymmene (Synhomalonotus) Arago Rouault. 



Tab. IV. obr. 20—22. 



1872. Calymene Arago Rou. Bar rande, Sj^st. sil. Vol. I. Supplt. p. 34. Pl. 2. fig. 3-i— 40 ; Pl. 8. lig. 10—12. 

 1883. Calymene Ayago. Nová k, Ziir KenntniB d. bohm. Triloh. 1. c. (Beitráge etc.;* p. 27. 

 1898. Synhomalonotus Arago, Porn pec kj, Uber Calymmene. Neues Jahrb. í. Min. \. 240 etc. 



Jak známo, rozložil P o m p e c k i starý rod Brongniartův Calymmene ve dvě sekce, které skládají se 

 z více skupin druhových a podrodů. Sekce ty jsou nejen morfologicky rozdílný, ale i v genetickém ohledu jsou 

 od sebe odděleny, jsouce potomky dvou různých rodů, vystupujících v Tremadocu a jemu aequivalentních vrstvách, 

 t. j. rodů Bavarilla Barr. a Neseuretus Hicks. Rodové jn^éno Calymmene omezeno bylo jínr na sekci, jíž odpovídá 

 typus Cal. tuberculata Brůnn. sp. (= C- Blumenbachi autorům), a k níž náleží též podrod Pharostoma Corda, 

 kdežto pro druhou sekci utvořil samostatný nový rod Synhomalonotus, obsahující skupinu druhu S. Tristani Brgt. 

 a skupinu druhů S. Arago Rou. sp.^); vedle toho ještě podrod Ptychometopus F. Schmidt. Synhomalonotus je po- 

 dobný příbuznému rodu Homalonotus Kon.; oba se odvozují od tren adockého rodu Neseuretus Hicks), jemuž 

 Synhomalonotus svou užší osou, hlubšími rýhami dorsalními a silné brázditými žebry se blíží více než Homalo- 

 notus. Ohledně jiných vztahů a rozdílu mezi uvedenými rody odkazuji na citovanou práci Pompeckjho ; zde 

 uvedl jsem ona hlavní data z toho důvodu, že N o v á k v rukopisných poznámkách, jež byly přípravou ku sou- 

 bornému dílu o nově objevených hypostomech českých trilobitů, navrhl právě pro skupinu druhu Cal. Arago 

 jméno Colpocoryphe Nov. M. S., a to z důvodů, jež se mi zdají býti ještě podstatnějšími než důvody Pompeckjho, 

 totiž zvláštní podoba hypostomu, odlišná od tvaru obvyklého u ostatních Calymenid (s. str.). Poněvadž skupina 

 druhu Cal. Tristani se i jinak liší od skupiny druhu Cal. Arago, lze toto označení Novákovo podržeti jako podrod 

 rodu Synhomalonotus, kdežto typus rodu Synhomalonotus zůstal by vyhražen skupině druhu Cal. Tristani. 

 Více o té věci nelze na tomto místě uváděti, neb později budou sdělena o tom podrobnější data. Tato poznámka 

 jen má upozorniti jednak, že bystrý pozorovatel jako Novák vystihl správně odlišné postavení této Calymmeny, 

 jednak že opět tu podán doklad o spolehlivosti hypostomu jakožto znaku pro vztahy a třídění starých ,,rodů", 

 jež se více a více jeví býti heterogenní směsí, nebo v nejlepším případě kollektivními typy. 



Tento druh náleží mezi hojně se vyskytující druhy skoro všude ve spodním oddílu pásna d^y. (/. P). 



Calymmene (Synhomalonotus) inopinata Novák. 



Tab. IV. obr. 1—16. 



1898. J. F. Pompuckj Ucber Calymmene Br. N. Jajirb. f. Min. 1. Bd. p. 249. 



Hlava má obrys polokruhovitý, jest vysoko klenuta, a její čelní okraj jest hluboce, až kii přednímu konci 

 glabelly vykrojen. Okrajní lem a rýha krajová na hybných lících úplně mizí, ale před čelem, mezi oběma výběžky 

 pevných lící, které ohraničují výkrojek, jest rudiment valu okrajnílro ještě zachován. 



ij O. Novák, 1. c. 1883. p. 36. T. IX. Fig. 4. 



Sem asi náleží i druh Cal. sinensi<: z Číny, který popsal (po vyjití práce Pompeckjho) J. Berger on (Notes 

 paléontologiques. Bull. Soc. géol. France 1899), 



