Asapheilus desideratus Ban . sp. 



Tab. III. obr. 4—8. Obr. v textu č. 5- 

 Ogygia desiderata Barraude, Syst. sil. 1- Supplt. Pl. 4- 



U tohoto druhu, jenž až do nedávná byl 

 uváděn pod rodovým jménem Ogygia, není v rkpsu 

 Novákově poznámek, ač vyskýtá se v okoh Prahy. 



O rodové nomenklatuře různých forem, jež 

 byly jako typus rodu Ogygia stavěny, nelze mi zde 

 se šířiti ; odkazuji na pojednání R a y m o n d o v a 

 (Trans. R. Soc. Canada. Ser. 3. Vol. 5., a The 

 Ottawa Nátur alist 1913. Fcbr.). Dle nich příslušel 

 by název Ogygia jen druhům odpovídajícím Brong- 

 niartovu typu Og. Gucttardi a Og. Desmaresii (nikoliv 

 Og. Buchl Brgt. sp.!), kdežto pro většinu ostatních 

 ,,Ogygií" by platila (podmínečně) rodová jména 

 Ogygites Trom. et Lebesc. a Ogygiocari^i Ang. 



Zde lze jen uvésti, že Brogger (1. c. 1897 — 8) dovodil o tomto druhu, že náleží k rodu Asa- 

 pheilus, jenž stojí nejblíže rodu Niobe Ang. Potvrzuje to jednak tvar glabelly a průběh švu lícního, jednak 

 i hypostom, které jeví částečnou shodu s jiným českým typem z Niobe (Ptychocheilus) discreta Barr. sp- 

 Upozornili dlužno zde na 3 páry poloměsíčitých vtisků ve středu glabelly, jež ale málokdy jsou zřetelný; 

 mimo to na oko, jehož tvar facettování a jiné podrobnosti Barrandovi neznámé předvádějí výkresy na 

 Novákově tabuli, zde použité. (J. P.) 



Obr. č. 5. Asapheilus desideratus Barr. sp. GlaboUa a isolo- 

 vané líce, které jeví jednak reliéf a skulpturu, jednak dupli- 

 kátům. Originály v Čes. Museli (Coll. Novák). Zmenšeno 

 na V2 přir. velikosti. Dle výkresu na nepoužité tabuli 



Novákově . 



Trínucleus Reussi Barr. 



1872. Bar ran de. Syst. sil. Vol. I. Supplt. p. 47. Pl. 5. íig. 15—20. 



U tohoto druhu možno jen dodati, že forma ostnu glabellárního byla zjištěna Holubem.^) 

 Výskyt: Šárka; též i na jiných nalezištích. 



Poznámka: V popisné části rukopisu Novákova scházejí úplně tyto diuhy: 



Aeglina princcps Harpina Benignensis 



Aeglina rcdiviva H. prima 



Asaphiis nobilis Lichas incoía 



Barrandia crassa L. avus 



Bohemilla stupenda Nileus puer. 



Illacnus advcna 



Není o nich ani poznámky, ba ani jméno jich se v rukopisu tom. neobjevuje, ač není pochyby, 

 že Novák je jistě znal z okolí pražského. Dokazuje to jednak materiál jím sbíraný a určený, jednak i Novákem 

 psaný seznam, který bez bližšího označení byl připojen k tomuto rkpsu a který jest v následující stati uveden. 

 Ony druhy výše zmíněné nejsou vyobrazeny na použitých 2 tabulích Novákových a též nelze seznati, zdali 



1) Příspěvek ku poznání fauny pásma d^y. Rozpravy Č. Akad. 1908. XVII. 10. 

 Dr. Jaroslav Perner: Palaeontogiaphica Bohemiae. IX. 



4 



