24 



Opløsning af dette Perjodid (smlgn. nedenfor). Jeg har derfor undersøgt Indvirkningen af 

 Vand paa Herapathit lidt nøjere, og det har vist sig, at Herapathitens Forhold overfor 

 Vand og Kvægsølv er en hel Del mere indviklet, end Hauers antager. 



Efter Herapath opløses Herapathit i 1000 D. Vand. Dette stemmer aldeles ikke 

 med mine Iagttagelser. Herapathit sønderdeles nemlig af Vand, et Forhold, der hyppigere 

 viser sig ved Perjodiderne. Det er i Virkeligheden temmelig almindeligt, at et lavere Per- 

 jodid, naar dets vinaandige Oplosning fældes af Vand, spaltes i et højere og det jodbrinte- 

 sure Salt. Saaledes kan f. Ex. Atropintrijodid spaltes under Dannelse af Pentajodid, Æthyl- 

 brucintrijodid ligeledes, og selv Herapathiten giver, naar man tilsætter svag Svovlsyre og 

 Vinaand, hvorved den kan opløses i temmelig lidt Vinaand, opvarmer til Kogning og til- 

 sætter rigeligt Vand, ved langsom Afkøling et andet Overjodid, nemlig 4 Ch., 3SH 2 4 , 

 2HJ, J 6 , idet: 



6(4Ch,3SH,0,,2HJ, JJ = 6(Ch,SH 2 4 ) + 2(Ch,2HJ) + 4(4Ch,3SH,0 4 ,2H J,J 6 ). 



Overgydes Herapathit med Vand, ser man strax, at den græsgrønne Farve forandres 

 til en bronzegulgrøn, som netop Andes hos det nævnte, højere Perjodid, og at det i Virke- 

 ligheden er en Forbindelse med en større Jodmængde, der dannes, overbeviser man sig let 

 om ved at sætte et Par Draaber Svovlsyrlingvand til, hvorved den forandrede Herapathit 

 igjen antager sin oprindelige Farve. 



For at komme til Klarhed over dette Forhold har jeg anstillet følgende Forsøg: 



2^,415 over Svovlsyre tørret Herapathit blev i en med Kulsyre fyldt Halvlitrekolbe 

 overhældt med udkogt Vand; efter Omrystning fyldtes op til Mærket, og Flasken henstod 

 nu tilproppet under jævnlig Rystning i 3 Timer. 



150 Ccm. af Filtratet gav 0^,1257 Barymsulfat. De 500 Ccm. indeholde altsaa saa- 

 meget Svovlsyreanhydrid, som svarer til 5,94 Proc. af den anvendte Herapathits Vægt. 



250 Ccm. gav 0^,0748 Jodsølv o: den anvendte Herapathit har afgivet 3,37 Proc. at 

 sin Vægt Jodbrinte til Vandet. 



Det Filtrat , hvori disse Bestemmelser foretoges , farvede Svovlkulstof yderst svagt 

 (Indvirkning af Luften), den fra Svovlkulstof dekantherede Vædske farvede derimod, efter 

 Tilsætning af Salpetersyre, Svovlkulstof stærkt. Til 50 Ccm. af det oprindelige Filtrat blev 

 sat Stivelseopløsning, som gav en tydelig blaa Farve, men denne forsvandt allerede ved 

 2 Draaber af en 2 /ioo normal Opløsning af Natriumhyposulfit. Da nu 1 Ccm. af denne 

 Opløsning = 20 Draaber =. 0^,00127 Jod, kan Mængden af frit Jod i Vædsken kun have 

 været 0^,0006 paa 250 (lem. og altsaa uden Skade negligeres ved Jodbestemmelsen. 



En anden lignende Vædske blev vunden ved at sammenrive l p ,8995 Herapathit med 

 Vand for at faae en saa fuldstændig Sønderdeling som mulig og derpaa bringe det Hele 

 over i en Halvlitrekolbe, fylde op til Mærket og lade staae hen 6 Timer under jævnlig 

 Rystning. Herved kunde navnlig ventes en nøjagtig Svovlsyrebestemmelse, medens det var 



