101 



ver ikke Svovlkulstof i Kulden, eller dog næppe synligt, ved Kogning tydeligt, om end ikke 

 stærkt. Æther farves ikke i Kulden og selv ved Kogning yderst svagt. — Den vinaandige 

 Opløsning affarves ved de sædvanlige Reduktionsmidier; ved Rystning med Kvægsølv under 

 Dannelse af meget Kvægsølvjodure. Filtratet herfra giver ved frivillig Fordampning et 

 Kvægsølvjodiddobbeltsalt som en gul, amorf, gummilignende Masse. I samme Form, kun 

 mørkere farvet, optræder Thalliumjodiddobbeltsaltet. 



Purpureokoboltperjodidchloridsulfat. 



I den berømte Afhandling, hvorved Gibbs og Genth i saa høj Grad fuldstændig- 

 gjorde vort Kjendskab til de ammoniakalske Koboltforbindelser, beskrive de ogsaa 1 ) et Salt, 

 som de kalde «Acid sulphate of purpureoeobalt». Fremstillingsmaaden er meget -simpel. 

 Den bestaaer i at sammenrøre Purpureokoboltchlorid med koncentreret Svovlsyre til en tyk 

 Dejg og efter Henstand, til Chlorbrinteudviklingen er ophørt, at fortynde med to Rumfang 

 Vand. Ved nogle Timers Henstand af den saaledes dannede Opløsning faaes da Saltet ud- 

 skilt som violetrøde Krystaller. Disse ere, efter Vaskning med en ringe Mængde koldt 

 Vand, «Ubually free from chlorine ». Idet jeg gik frem ganske efter denne Forskrift, fandt 

 jeg tilsyneladende Gibbs og Genths Angivelser fuldkommen bekræftede. Opløsningen af 

 Krystallerne i koldt Vand gav intet Bundfald med Sølvnitrat, og jeg benyttede dem til 

 Fremstilling af et Perjodidsulfat. Det viste sig imidlertid, at naar jeg beregnede den i 

 denne Forbindelse fundne Koboltmængde som Radikalet 10NH 3 ,Co 2 , Baryumsulfatet som 

 S0 4 og Sølvbundfaldet som Jod, saa fandt jeg, og det gjentagne Gange, Summen af Pro- 

 centtallene = 119 til 120 istedetfor 100. Den eneste Maade, hvorpaa jeg kunde forklare 

 mig dette, var, at det Bundfald, jeg betragtede som rent Jodsølv, maatte indeholde en be- 

 tydelig Mængde Chlorsølv, og ved Glødning i tør Chlor viste det sig i Virkeligheden, at 

 det paa 3 At. Jod indeholdt 2 At. Chlor. Nu passede Procenttallene sammen, beregnede 

 paa den anførte Maade, men det fremgik da ogsaa med Sikkerhed heraf, at det Salt, jeg 

 havde betragtet som chlorfrit, maatte indeholde en betydelig Mængde Chlor. Dette er ogsaa 

 Tilfældet; det var kun Opløsningen i koldt Vand, der ikke fældedes af Sølvnitrat; ved Kog- 

 ning udskiltes rigeligt Chlorsølv, dog ikke ganske fuldstændigt, hvad der jo er Tilfældet med 

 mange chlorholdige Salte af Metalammoniakforbindelser. Gibbs og Genth have imidlertid 

 ikke fundet Chlor i deres Salt. Ogsaa i andre Henseender adskiller mit Salt sig fra deres. 

 Men jeg har aldrig, skjønt jeg har varieret Forholdene paa forskjellig Maade, opnaaet at 

 faa en chlorfri Forbindelse. Jeg tør ikke benægte, at en saadan kan dannes, men der 



M Silliman Arner. J of Science, 2 Serie, 23, 321. 



