107 



bindeiser, som i enhver Henseende stemme med Perjodiderne netop i de ovennævnte Egen- 

 skaber, det vil sige i dem, der ere det eneste, man kan paaberaabe sig, naar man vil kalde 

 Perjodiderne molekulære Forbindelser. Thi at disse Jodforbindelser ikke stemme med den 

 Theori, Tilhængerne af de molekulære Forbindelser hylde, beviser naturligvis intet. 



For faa Aar siden viste B lom str an d '), at Kaliumplatincyanure forener sig direkte 

 med 2 At. Jod til en Forbindelse, 



K 2 .Cy 4 .PtJ,, 



som senere er bleven undersøgt af Holst 9 ). Jeg har dannet den ved at opløse Kaliumpla- 

 tincyanure i en ringe Mængde Vand, tilsætte en vinaandig Jodoplosning og lade Vædsken 

 fordampe ved almindelig Temperatur over Svovlsyre. Saaledes faaes den i udmærket smukke, 

 glindsende, brune Plader, der synes at være kvadratiske. To modstaaende Hjøfner ere 

 hyppigt afstumpede saaledes, at Siden i Kvadraten og Afstumpningskanten danne en Vinkel 

 af 135° til 135°, 5 (10 Maalinger paa 3 Krystaller). At denne Forbindelse er en ren chemisk 

 ligger nær: vi kjende Forbindelser af divalent og tetravalent Platin, og naar Kaliumplatin- 

 cyanure forener sig med 2 At. af et elektronegativt Radikal, maa vistnok ogsaa Tilhængerne 

 af de molekulære Forbindelser indrømme, at her foreligger en aldeles normal Overgang fra 

 en Plato- til en Platinforbindelse. Saaledes har naturligvis Blomstrand ogsaa tydet Sagen, 

 og han seer en yderligere Støtte for denne Opfattelse deri, at dette Salt ved Indvirkning af 

 Chlor uden videre udskiller Jod, optager Chlor i Stedet og saaledes danner Knop og Schne- 

 dermanns bekjendte Forbindelse, 



K 2 .Cy 4 .PtCl 2 , 



hvortil det endog er lykkedes Bl om strand at fremstille den tilsvarende Syre, 



H 2 .Cy 4 .PtCl 2 , 



fuldstændig analog med H 2 .C1 4 . PtCl 2 , Brintplalinchlorid. 



Ikke desto mindre har jeg fundet, at Jodet i Jodplatinidcyankalium viser alle de 

 samme Egenskaber som det molekulære Jod i Perjodiderne. Krystallernes optiske Virkning- 

 er meget fremtrædende: || Afstumpningskanterne mørkviolet, + lysegul. Deres Jod er saa 

 løst bundet, at de ved længere Tids Henliggen i aaben Luft afgive saa meget deraf, at de 

 blive farveløse. De opløses i Vand med brun Farve. Opløsningen farves blaa af Stivelse, 

 men Farven forsvinder ved Svovlsyrling eller Natriumhyposulfit. Man kan paa denne Maade 

 endog bestemme Forbindelsens Jodmængde. 



0^,3706 opløstes i Vand. Efter Tilsætning af Stivelseopløsning behøvedes til Af- 

 farvning 1 1^,68 Natriumhyposulfitopløsning, hvoraf 77? svarende til le Jod. 

 Theori for K 2 .Cy 4 .PtJ 2 : Fundet: 



__ 40,05 Proc. Jod. 40,2. 



') J. pr. Chem. 111, 213. 



2 ) Bidr. t. Känned. af Platinans Cyanloreningar, Lund, 1874, 27. 



14* 



