128 



8 



fra denne Flod og dens Bifloder, men dette er dog ingenlunde Tilfældet; af de 385 brasi- 

 lianske Ferskvandsfiske, som vare beskrevne i 18B7 1 ), er der, — bortset fra de enkelte Arter, 

 som Prof. Reinhardt da allerede havde beskrevet af sit Rejseudbytte , og fra de tidligere 

 beskrevne, som Kritiken ikke tør yde fuldstændig Anerkjendelse som rettelig begrundede 

 Arter — kun 29, om hvilke man med Vished veed eller i al Fald med Sandsynlighed kan 

 antage, at de tilhøre San Franciscos Flodsystem«. 



Et længere og gjentaget Ophold i Provindsen INI i nas satte Prof. Reinhardt i Stand 

 til at samle et Bidrag til dette Flodsystems saa ufuldkomment bekjendte Fiskefauna, idet 

 han navnlig havde Lejlighed til at samle og studere de Fiske , som forekomme i en af 

 S. Franciscos .største Bifloder, den henved 140 Mile lange Rio das Velhas, i dennes 

 Tilløb og i nogle i dens Floddal fundne Smaasøer 9 ). Antallet af de Arter, som R. der 



') Den Optælling, som har givet dette Resultat, er udført af Reinhardt og revideret i 1867; han 

 bemærker: »at dette er i al Fald det Antal, man faar ud, naar man til de faa i de ældre ichthyo- 

 logiske Systemer optagne brasilianske Ferskvandsfiske og de af Cuvier i «Mémoires du Museum« 

 beskrevne Arter, som Cabinetlet i Ajuda i Begyndelsen af dette Aarhundrede afgav til Pariser-Museet, 

 fremdeles lægger alle dem, med hvilke de af St. Hilaire, Spix, Natterer, Rob. Schomburgk, 

 Castelnau og Cumberland foretagne Rejser og Indsamlinger have beriget Videnskaben, og endelig 

 nogle faa Arter, som L i ch te n s tei n , Jenyns samt J. Müller og Troschel have beskrevet. I det 

 ovennævnte Antal af Arter er ikke medregnet et Par Murænoider, der kun høre hjemme i Flodmun- 

 dingerne i brakt Vand og saaledes ikke kunne anses for ægte Ferskvandsfiske; heller ikke de af 

 Filippi i «Revue de Zoologie« (1853 S. 164) beskrevne 4 Arter fra en af Amazonflodens Bifloder, 

 Rio Napö, paa Ecuadors Gebet«. Derimod bør det ovenfor anførte Tal forøges med 3 af Cope 

 beskrevne Arter (Characiner) fra Para (men ikke med de langt talrigere Arter, som denne lchthyolog og 

 hans Collcga, Prof. Gill, have beskrevnet fra Ecuador i «Proc. Amer. Phil. Soc. • 1870 og i «Proceed. 

 Acad, natur, scienc. Philadelphia«, 1870 og 72, eller med de af Dr. Günther beskrevne Arter fra Amazon- 

 flodens øvre Del i »Proc. Zool. Soc.« 1868, S. 229 — 47). Der er endelig ikke her taget Hensyn til H en s el s 

 og Stein dach ners nyeste Arbejder over Brasiliens Fiske. At der heller ikke ved hin Optælling har kunnet 

 tages Hensyn til mulige Reduktioner af nominelle Arier, er en Selvfølge, men den vil jo ogsaa uden 

 det opfylde sin Bestemmelse, at give en omtrentlig Forestilling om den brasilianske Ferskvandsfaunas 

 Rigdom, for saa vidt den til en vis given Tid var kjendt. Reinhardt bemærker endvidere, »at er 

 end 388 (eller henved 400) Arter et ikke lidet Antal, er vor Kundskab til Brasiliens Ferskvands- 

 Ichthyologi ikke desto mindre endnu i sin Barndom, hvilket allerede fremgaar af en Sammenlig- 

 ning med Faunaen i Floderne i et af Nabolandene, det britiske Guyana. Herfra angiver nemlig 

 Rob. Schomburgk at have medbragt 147 Arter og mener desuden at have mistet over 30 andre 

 i Løbet af sin Rejse; der maatte altsaa i det mindste findes 180 Ferskvandsfiske i dette Land, der 

 ikke i nogen Henseende synes at frembyde gunstigere Betingelser for en rig Fauna end Brasilien og 

 er næsten 25 Gange mindre end dette af Jordens mægtigste Flodsystemer gjennemstrømmede Nabo- 

 land«. Det kan ogsaa her erindres, at Wallace anslaar Rio Negros Fiske til 500, og Agassiz 

 Amazonflodens til ikke under 2000! — hvilket sidste Tal dog vistnok vil undergaa en betydelig 

 Reduktion. 



*) RiodasVelhas falder i S. Francisco 2 Bredegrader Nord for Byen LagoaSanta, hvor Reinhardt 

 havde sit Hovedopholdssted ; hvor den forener sig med Rio S. Francisco (ved Barra de Rio das 

 Velhas) er den næppe mindre end denne selv; ellers vexler dens Brede meget efter Sted og Aarstid; 

 Broerne over den maa flere Steder være hævede 30— 40 Fod over Lavvande for ikke at rives bort i Regn- 

 tiden; Reinhardt antager, at dens største Brede mellem Sabarà og Lagoa Santa kan sættes 



