132 



12 



Plecostomus- og Rhinelepis- Arter , og de temmelig detaillerede Fortegnelser paa Flodens 

 Fiske, som R. der skaffede sig, indeholdt lige saa lidt som de Navnelister, som tidligere 

 Rejsende have samlet paa ganske andre Punkter af S. Franciscos Løb (Spix og Marlins 

 samt A. de St. Hilaire ved Salgado, Gardner ved S. Romao) noget Navn, hvorunder 

 en Chromide muligvis kunde skjule sig. 



Jeg vil slutte denne Indledning med at aftrykke nedenstaaende Skildring af Fiske- 

 riet, som det drives i denne Egn af Brasilien, som jeg har forefundet mellem Prof. Rein- 

 hardts Optegnelser fra hans første Rejse, og som jeg mener vil i al sin Simpelhed læses 

 med Interesse og ikke let finde nogen mere passende Plads end netop her: 



"I de sidste Uger af mit Ophold i Lagoa Santa, henimod Regntidens Indlræden i 

 Midten af Oktober, begyndte saa vel Indbyggerne i Byen som de omboende «Fazendciros» 

 med Iver at drive Garnfiskeri i Rio das Velhas og dens mindre Bifloder samt i flere af 

 de mange Smaasøer«. 



«Gjenstand for Fiskeriet vare navnlig de forskjellige under Navn af «Man di* 

 gaaende Pimelodus-Former [altsaa vel især Pimclodus maculatus Lac, maaske ogsaa «Mandl - 

 açû» {Platijstoma emarginatum Val.) og «Mandi-Bagre » {ßagropsis Peinhardli Ltk.)|, 

 «Surubim» Plau/stoma orbignianam Val.), «Crumatà» {Prochihdus afßnis Blidt.), «D011- 

 rado» {Salminus Cuvieri og Hilar ii V al.) og «Matrincha» (Brycon Lundii Blidt.); endelig, 

 dog sjældnere, en under Navn af «Curvina» gaaende Sciænoid [Pachyurus corvina Blidt.). 

 Nogle Gange deltog jeg i Fiskeriet i den lille en god Legua fra Lagoa San la fjærnede 

 «Ribeirào do Mato», der slynger sig gjennem en temmelig tæt Skov og er fuldkommen 

 saa stor som vore største sjællandske Aaer, skjønt muligvis mindre dyb.» 



indestaa for, men om de i og for sig stedse ere de rigtige, og om navnlig de indianske Navne 

 stedse anvendes for de Fiske, de oprindelig betegne, er et andet Sporgsmaal, som næppe kan afgjo- 

 res uden ved et Studium af Guaram'-Sprogct; der hersker nemlig selv i ikke langt adskilte Egne 

 af Brasilien en Del Usikkerhed og Vaklen i Brugen af flere Fiskenavne, og for at anføre et Par 

 Rxempler, saa anvendes i Velhas-Dalen stedse Navnet «Piaba» iflæng om de der forekommende 

 Tetragonopterus-kritr , hvorimod jeg ved Bredderne af Bio Doce har hørt visse Leporinus -Arter 

 kaldes saaledes, og Tetiagonoptererne der bære Navnet Lambari, hvilket Navn atter paa det forste 

 Sted hruges om Characidium fasciatum ; fremdeles angiver Natterer, at flere smaa Chromider i 

 «Mato-grosso» kaldes «Papa-terra» , medens dette Navn ved Bio das Velhas, hvor ingen 

 Chromider forekomme, udelukkende betegner en Curimatus- Art. Selv i samme Egn ere Navnene 

 ikke altid vel fæstnede; saaledes bruges i Velhas-Dalen Navnet iPacü» baade om en Characiri 

 [Myletes micans) og om flere mindre Siluroidcr (af Slægterne Auchenipterus og Glanidium), dog i sidste 

 Tilfælde kun ved Misbrug, da disse Siluroider egentlig bære et andet Navn (Pacamào). Slige Sam- 

 menblandinger ere imidlertid sjældne og finde sædvanlig kun Sted ved lidet anvendelige og derfor 

 mindre bekjendte Smaafisk. Endelig maa det erindres,, at tiere, navnlig af Guarani-Navnene, nu 

 bruges iflæng om flere til samme Slægt hørende Arter, medens de vistnok oprindelig kun tilhørte 

 en enkelt Art, eller i al Fald, hvis de vare generiske, et tilføjet Ord betegnede de enkelte Arter». (R.). 



