150 30 



9. Glanidium albescens (Rhdt.) 



(Tab. Ill, fig. 5 ). 

 Iïmelodus albescens Rhdl. (in sched.). 



Den lille Doradin , for hvilken jeg har foreslaaet det ovenanførte nye Slægtsnavn, 

 afviger knn derved generisk fra Centromoehlus Kn., at hele Hovedet er bedækket med 

 blød Hud, saa at « Hjælmen« hverken er synlig eller kornet. Den forholder sig i denne 

 Henseende til Centromoehlus (begge med Hudfinne og med kort Gatfinne) som Trachehjop- 

 tenis til Cetopsis (uden Hudfinne og med lang Gatfinne). Saa længe man overhovedet vil 

 lægge Vægt paa denne Forskjel indenfor Doradernes Gruppe — man er maaske i denne 

 Henseende noget inkonsekvent, indenfor Bagrus- Gruppen har man maattet opgive denne 

 Distinktion — maa Glanidium derfor sondres generisk fra Centromoehlus. 



Glanidium albescens, der kun naar en Længde af 4 3 A Tomme, skal ikke alene fore- 

 komme i selve 11 i o d. Velhas (hvorfra de hjembragte Exemplarer ere), men, efter hvad 

 der blev Reinhardt fortalt, ogsaa i Bække, der falde i denne Flod. Brasilianerne be- 

 nævne den «Jundiâ» eller «Paed branco», hvortil H. bemærker, at den vel rigtigere 

 benævnedes «Pacamào branco» eller «den hvide Pacamào». 



Beskrivelse. Den trinde Krop tiltager jævnt i Tykkelse fra den sammentrykte 

 Hale, saaledes at Hovedets Brede over Øjnene kun staar lidet tilbage for den største Brede 

 foran Brystfinnernes Rod, der atter kun er lidet mindre end Hovedets Længde, maalt 

 paa sædvanlig Maade fra Midten af den afrundede Snude til Spidsen af Gjælledækket, hvil- 

 ken Længde netop udgjør en Femtedel af Totallængden til Spidsen af den kløftede Hale- 

 finne; den største Højde over Bugen er lig med den største Brede foran Brystfinnerne. 

 Hovedet er afrundet til alle Sider, kun ovenpaa noget fladt, dækket af en blød, løs Hud; 

 kun Skulderudvæxten, der er smal og spids og to Tredjedele saa lang som Brystfinnens 

 Pigstraale, ses tydeligt under dette Huddække. Over- og Underkjæven ere lige lange, 

 Gabet saa stort, at Mundvigene ligge i Linie med Øjets forreste Rand. I begge Kjæver er 

 der et Bælte af saa kaldte Fløjeistænder, men ingen paa Ganen. Øjnene ere store, men 

 dækkede af Huden; de ligge langt fortil og vende mere til Siden end opad; deres Tvær- 

 maal er over en Femtedel af Hovedets Længde, men ikke det halve af deres indbyrdes Af- 

 stand; de bagre Næsebor ligge helt oppe paa Panden i Linie med Øjnenes Midtpunkter. 

 De øvre Skjægtraade, hvis Roddel passer ind i en Rende under Øjet, naa til Spidsen af 

 Gjælledækket, andet Par ikke til Roden af Rrystfinnerne. Rygfinnens Længde (langs 

 med dens Grund) indeholdes 3V2 Gang, dens Højde (parallelt med Straalerne) to Gange 

 i Hovedets; Pigstraalen er tyk med en forholdsvis lang Hudspids 1 ) og med Spor til Takker 



') Det er vel næsten overflødigt al bemærke, at denne leddede «Uudfligi, som altid kan paavises i 

 Spidsen af de saa kaldte «Pigstraaler« hos Mallerne (men som rigtignok er meget ubetydelig i de fleste 



