31 



151 



fortil paa dens øverste Del; Brystfinnens Pigstraale er stærk, bred, tre Fjerdedele af Hove- 

 dets Længde, med kort Hudspids og stærke Takker, især indvendig. Bugfinnerne sidde 

 omtrent midtvejs mellem Byg- og Gatfinnen, den meget lille Hudfinne over Gatfinnens 

 sidste Straaler; Halefinnen er kløftet. Sideliniens Løb er undertiden lidt uregelmæssigt. 

 «Poms pectoralis» fandtes ikke. Straaletallet: D. : 6 (1.5); P. : 7 (1.6) (sjældnere 

 5); V. :6; A. : 13 (1.9) (undtagelsesvis 4.8). Kjønsforskjellen viser sig meget tydelig 

 i Formen af Gatfinnen, der hos Hannen er høj, spids og stor ved en stærk Udvikling af 

 de sidste ukløvede og de forreste kløvede Straaler, der ere meget lange, men tillige meget 

 brede og flade i Sammenligning med de tilsvarende Straaler hos Hunnerne; tillige er denne 

 Finnes forreste Band udhulet ved sin Grund for at give Plads for den temmelig store 

 Genital pap il, som herved kommer til at ligge i en lille Hule mellem Gatfinnens Grund 

 og en Svulst bag ved Gattet. ') (Forholdet er altsaa et andet end hos Centromochlus aulopy- 

 gius, hvor det er som hos Aucheniptererne 2 ). Ogsaa Hunnerne have en Genitalpapil, men 

 den er meget lille i Forhold til den store Kjønsaabning. Sædstokkene have den sædvanlige 

 fingrede Bygning; Ægene ere forholdsvis store; « endnu i Marts Ander man Hunner med 

 Bogn; derimod vare Ægene smaa, Bognsækkene lange, smalle, hvidlige og pølseformige i 

 et d. 8de Februar erholdt Exemplar» (B.). Farven: Paa de i Spiritus opbevarede Exem- 

 plarer er Byggens brunlige Farve lysere eller mørkere; et enkelt Exemplar er tydeligt 

 skjoldet. Be in hårdt beskriver Farven saaledes hos et Exemplar, der blev bragt ham den 

 1ste Avgust: « Snude og Pande hvidlig, Baghovedet og Højryggen brunlig-graa, den sidste 

 med utydelige mørkere Pletter; paa Siderne talløse ganske fine Prikker af den brunlig-graa 

 Farve paa hvid Grund; Bugsiden hvid, henimod Halen med et smukt rødligt Skjær, der 

 ogsaa udbreder sig paa Siderne al Halen; Bryst-, Bug- og Gatfmnen hvide, klare; Hale- 

 finnen gullig-hvid, spættet med sort». 



Tilfælde, naar «Pigstraalen» er forholdsvis, stor og stærk), i Virkeligheden er Straalens uforbenede 

 Del, og at dens forbenede Del («Pigstraalen») stadig voxer ved at Led efter Led af Hudspidsen for- 

 bener og føjes til .Pigstraalen •, i hvis øvre Del de skraa Grændselinier mellem Leddene derfor ofte 

 ere let synlige. «Pigstraalens« .stikkende« Spidse hidrører netop fra, at Leddene danne saa spidse 

 Vinkler med Straalens Axe. Ogsaa Takilannelsen staar i Forbindelse med denne Leddeling, idet et 

 Par Takker (hvis Stiaaien er takket paa begge Sider) gjærne svarer til hvert Led; Jfr. Kner: «lieber 

 den Flossenbau d. Fische», (»Sitzungsber. d. k. Akad. d. Vv'iss.», XLII, p. -40). Egentlig burde man 

 tage denne uforbenede Del med, naar man maaler Pigstraalen og bestemmer dens Længde i Forhold 

 til andre Legemsdele; men dette støder paa Vanskeligheder i de Tilfælde, hvor den er kolosalt ud- 

 viklet og baandformig forlænget, f. Ex. hos Ælurichthys. 



') Smlgn. Tab. IV, fig. 5, som forestiller en Han. 



3 I Jfr. Kner, 1. c. p. 434. 



