35 



155 



ja selv i den i Indledningen omtalte «Ribeirao do Mato»; den bliver 8 — 10 Fod lang, 

 men saa stor findes den kun i San Francisco, ikke i dennes Biflod, Rio das Velbas; 

 eller med andre Ord, de meget store Individer gaa ikke ind i de mindre Floder. 



Begge de Zoologer, der før mig bave undersøgt det eneste foreliggende Exemplar 

 af denne Fisk (Reinhardt og Krøyer), bave været enige om at anerkjende den som ny; 

 og muligvis havde jeg fulgt deres Exempel og benyttet det af Reinhardt foreslaaede Navn 

 for den, hvis ikke Günther i Mellemtiden havde bestemt den i Bio Cipö (som det vil 

 erindres en af Velhasflodens Bifloder) forekommende Form som P. orbignianum Val. Er 

 dette rigtigt, da er det jo næsten givet — i det mindste overordentlig sandsynligt — at 

 Bestemmelsen ogsaa maa overføres paa den i Rio das Ve Ibas og S. Francisco fore- 

 kommende «Sorubim», forudsat naturligvis, at Beskrivelserne passe paa denne; og det 

 maa da ikke komme i Betragtning, at Platastrømmen og San Francisco-Floden ellers ikke 

 pleje at have Arter til fælles, uagtet deres Kilder ligge tæt ved hinanden; jeg kjender af 

 Siluroider intet andet Exempel derpaa end Pimelodus maculatus Lac, og det er endda, 

 som vi ret snart skulle se, noget tvivlsomt. 



Under det anførte Navn har Valenciennes som bekjendt beskrevet en stor 

 «Sorubim», der opnaar en Længde af 8 — 9 Fod og forekommer i Bio de la Plata 

 (Parana) fra Buenos Aires til Corrientes. Hans temmelig korte Beskrivelse, efter et Exem- 

 plar paa 20 Tommer, passer ganske paa det Reinbardtske, bortset fra nogle Uoverens- 

 stemmelser i Straalernes Antal. Londoner Museets (fra Rio Cipö) er et 3 Fod langt 

 Skind; den korte Karakteristik, som gives af Arten' efter dette, passer ligeledes godt med 

 Undtagelse af et noget afvigende Forhold ved Ganetænderne — om hvilke mere nedenfor — , 

 men i hvilket det foreliggende Individ derimod synes at stemme med Pariser-Museets. Alt 

 taget i Betragtning vover jeg derfor ikke efter mine Forgængeres Exempel at opstille Vel- 

 hasflodens «Sorubim» som en ny Art, men er mere tilbøjelig til at tro, at de smaa Afvi- 

 gelser, der kunne udpeges, kun ere af individuel Natur. Straalelallene frembyde saaledes 

 følgende Afvigelser og Overensstemmelser : 



Reinhardts (Rio d. Velhas): B : 15; D : 1 . G ; P:1.9; V:G; A:1G (7 + 9). 

 Valenciennes's (Rio Paranal: 17; 1.6; 1.9; 6; 15. 

 Günthers (Rio Cipö): 17; 1.6; 1.9; G; 14. 



Afvigelserne i Gatfinnens Straaletal ere ikke større end at de kunde bero paa 

 individuel Variation; men desuden cre de forreste Straaler saa smaa og saa skjulte, at man let 

 overser dem og overhovedet ikke erkjender dem uden Dissektion. Paa denne Forskjel læg- 

 ger jeg derfor slet ingen Vægt. Noget vanskeligere er Forskjellen i Gjællehudstraalernes 

 Antal; men dels stemmer jo i denne Henseende Exemplaret fra Rio Cipö (om hvis Arts- 

 Identitet med det fra Rio d. Vel has der vel ikke godt kan være Tvivl) med del fra Rio 

 Parana; dels har man da andre Exempler paa en lignende individuel Variation indenfor 



20* 



