37 



157 



lige saa stort som Reinhardts. Skulde det vise sig, at den foreliggende Art er den samme 

 som Spix's, maa naturligvis Navnet P. coruscans gjenoptages; men for Tiden er det umuligt 

 at afgjøre del. En foruyet Undersøgelse af Original-Exemplaret i Mûnchener-Museet vil 

 næppe klare Sagen. Indtil det modsatte paavises, maa jeg finde det mindre sandsynligt, 

 at de eneste 3 Exemplarer af «Sorubirn'er» fra S. Franciscos Flodsystem, som have 

 fundet Vej til Europas Museer, skulde tilhøre 3 forskjellige Arter, og den ene af dem ikke 

 desto mindre være identisk med La Plata-Flodens. For Øjeblikket synes det mig derfor 

 forsigtigst at blive staaende ved den Giintherske Bestemmelse. 



Til de givne Beskrivelser vil jeg endnu føje følgende: Hovedets Længde er, maall 

 til Gjællelaagshudens yderste Band, ikke fuldt en Tredjedel af Totallængden, naar denne 

 maales til Spidsen af Ilalefinnens stærkt afrundede Flige, mere end en Tredjedel til Ud- 

 snittet i samme ; maalt til Enden af den temmelig korte Nakkeudvæxt bliver Hovedets Længde 

 enten en Ubetydelighed større eller nøjagtig den samme (hos et af Bhdt. udmaalt Exem- 

 plar). Hovedet er ikke alene langt, men ogsaa paafaldende fladt og bredt; dets Brede fortil, 

 over de øvre Skjægtraades Udspring, er lig Øjehulernes indbyrdes Afstand forneden, men 

 ikke en Tredjedel af dets Længde; dets øvre Side er fint straalestribet; en langstrakt, i 

 begge Ender spidst tilløbende Pandegrube indtager omtrent det halve af dets Længde i 

 Midtlinien, men hører op i Linie med Mundvigene, hvis Afstand fra Snudespidsen er om- 

 trent lig med deres Afstand fra Øjnene. Da Øverkjæven springer en Tredjedel Tomme frem 

 foran Underkjæven, kan man just ikke saa ganske kalde dette Fremspring « lidet » , uden 

 netop i Sammenligning med P. planiceps og lignende Former. Øjet ligger en ren Ubetyde- 

 lighed nærmere ved Snudespidsen end ved Spidsen af Gjællelaagshuden; dets Længdetvær- 

 maal indeholdes 15 Gange i Hovedets Længde til Spidsen af Nakkeudvæxten. Med Hensyn 

 til Skjægtraadenes relative Længde kan jeg henvise til Günther. Bugfinnernes første 

 Straale er temmelig stiv; deres Plads er betydelig bagved Bygfinnen 1 ); Hudflnnen er kor- 

 tere end denne og end Gatfinnen. Den stærke Afrunding af Halefinnens Flige (som Bhdt. 

 fandt stærkere paa den øvre end paa den nedre Flig) er vistnok opstaaet ved Slid; oprin- 

 delig ere de vistnok begge spidse. Med Hensyn til Poren ovenfor Brystfinnerne bemærker 

 Reinhardt, at den fører ind til en lille sækformig Hulhed, der ender blindt; han kunde 

 hverken føre Sonden dybere ind end IV2 Linie, eller senere, da han ved et Klip havde ud- 

 videt den ydre Aabning, finde noget Hul eller Kanalmunding i Sækkens Bund, eller endelig 

 paa Bughulens indvendige Side eller Væg finde nogen tilsvarende Aabning; og han betvivler 

 derfor, at Valenciennes har Bet, naar han siger, at denne ydre Aabning (bos P. fas- 

 ciatum) fører ind i Bughulen. Hos et senere undersøgt Exemplar ledte B. forgjæves efter 

 disse Axillarporer paa begge Sider af Legemet. 



') Delte bemærkes, fordi <!en Slægten tillagte Karakter: «Bugflnnerne lirrflede bag Rygfinnen« ikke er 

 konstant; hos P. Vaillanti sidde de under de sidste Rygfinnestraaler ligesom hos Platystomatichthys^ 



