160 



40 



Der er dertil knyttet den Særegenhed, at Æggene hos disse Arter ere faa i Tallet, men af 

 en ganske overordentlig Størrelse; ved al aabne Hunnens Bug linder man foruden dem,' 

 der ere bestemte til at lægges ved første Lejlighed, og som derfor have opnaaet deres fulde 

 Størrelse eller ere nær derved, et andet Sæt af Middelstørrelse, hvis Tur det vil blive 

 næste Aar, et tredje, der er endnu hengere tilbage i Udviklingen o. s. v. At en lignende 

 Yngelpleje ogsaa fandt Sted hos Platystoma- Arter, vilde — i Mangel af ligefremme Vidnes- 

 byrd derom — kunne anses som bevist, dersom man hos Hunnen fandt den samme Grada- 

 tion i Æggenes Udvikling og en lignende kolossal Størrelse af de modne Æg; men noget 

 saadant er ikke Tilfældet (Jfr. Rhdt. 1. c. S. 84). Paa den anden Side var det vel tænke- 

 ligt, at ogsaa mindre og talrigere Æg kunde tages i Forplejning paa den omhandlede Maade. 

 Det blandt Mineiroerne gængse Sagn vil i alt Fald ikke let kunne forklares ved, at Erfa- 

 ringer fra Arins- Xrter eller Chromider ere ved en eller anden Misforstaaelse eller Forvex- 

 ling blevne overførte paa de store Platystomer; thi Ariiner og Chromider forekomme, 

 som allerede bemærket, aldeles ikke i S. Franciscos Flodsystem. Fremtidige Rejsende 

 ville formentlig gjøre vel i at have deres Opmærksomhed henvendte paa dette Sagn, om 

 end dettes Troværdighed er bleven i høj Grad svækket ved Prof. Reinhardts indtrængende 

 og skarpe Kritik. 



12. Bagropsis Reinhardti Ltk. 



(Tab. I, flg. 2.) 



Af Pimelodiner med Ganetænder, med ikke synderlig forlænget Snude, 

 uden saakaldte Straaler (Forbeninger) i Hudfinnen og med 6 Straaler i Rygfin- 

 nen foruden Pigstraalen, samt med traadformige Skjægtraade, er der opstillet i Slæg- 

 ter, hvilke imidlertid af Günther — som dog ikke selv har havt Lejlighed til at under- 

 søge nogen af de herhen hørende Arter — atter ere trukne sammen til to: Piramutana 

 (med Pseudariodes) med Hovedets Rygflade (Hjælmen) kornet samt med lang Hudfinne, 

 og Piratinga (med Malacobagrus) med nøgent Hoved og middellang Hudfinne. Den i Rio 

 das Velhas levende Mallefisk, der er de omboende bekjendt under Navnet «Mandi- 

 Bagre», synes ikke at passe ind i nogen af disse Slægter, og man nødes derfor vist- 

 nok til at opstille en ny — Bagropsis m. 1 ) — for den, hvor megen Betænkelighed man 



Gab, vil ogsaa af den Grund blive modt med Mistillid, at han lader Ungerne udklækkes i Moderens 

 Bughule, hvor man skal kunne trælle den med et saa udviklet Foster, at Ojne, Mund og Finne ere 

 kjendelige. Herved er dog at erindre, at Kner («lieber den Flossenbau d. Fische», Silzungsb. d. 

 Akad. d. YViss. Wien. Bd. LXI, p. 8 l i) lejlighedsvis omtaler, at han fra Museet i Hamburg har faaet 

 Fostere af en «vivipar» Fivielodus fra Brasilien. 

 ') Jeg har siden set, at Kner har benyttet dette Navn for en hypothetisk Underafdeling af Arius: 

 de Arter, der paa Ganen kun have Tænder paa Plov benet. Men slige Arter synes ikke at exislcrc, 

 og der er derfor kun liden Sandsynlighed for, at det vil komme til Anvendelse i .4rtus-G ruppen, 



