170 



50 



Hovedet omtrukken med en blød Hud. Baa den anden Side vil den af denne Grund ikke 

 kunne adskilles generisk eller snbgenerisk fra P. lateristriya og nærstaaende Arter af Grup- 

 pen B, der habituelt afvige meget fra de ægte Pimeloder (A) og ganske ligne II h am - 

 dierne (C). For denne (maaske mere artificielt end naturligt begrænsede) Gruppe «B» 

 maa man vel beholde Navnet Pseudorhamdia (Blkr.), uagtet det oprindeligt (hos Bleeker) 

 omfatter baade «B» og «A» [Pimelodus m.). En Forandring maa jeg dog endnu gjøre i 

 denne Gruppes Karakteristik; Rygfinnens Pig s tr aal e b ør ikke b enæ vne s «svag»; 

 er den end gjennemsnitlig svagere end hos de ægte Pimeloder (af Gruppen A), er den 

 paa den anden Side endnu fuldkommen stiv, medens den hos lin am di erne i Sammen- 

 ligning dermed baade er tynd og bøjelig. Der synes saaledes at være en let forklarlig 

 Sammenhæng mellem Udviklingen af denne Pigstraale og Nakkeudvæxten ; forkortes denne, 

 bliver Rygfinnens Pigstraale svag, og omvendt. 



P. fur benævnes i Brasilien «Papa-isca» o: «Mading-Æderen», fordi den spiser 

 af Maddingen, der sættes ud for andre Fiske. Den findes i Rio das Velhas, ikke i Søen. 

 Dens store habituelle Lighed med foregaaende Art er allerede omtalt. 



Beskrivelse. Baade Hoved og Krop ere noget sammentrykte, Snuden mere smal 

 end bred, Munden af middel Vidde; Tandbæltet i Overmunden (der rager spidst ud over 

 Undermunden) smallere (fra Side til Side) og længere (forfra bagtil) end Undermundens ; der 

 er en fri tilbageslaaet Læbe om næsten hele Munden, med Undtagelse af Snuden (mellem 

 de forreste Næsebor) og af et tilsvarende Parti under Underkjævens Symfyse; de bageste 

 Næsebor ligge lidt nærmere ved de forreste end ved Øjnene. Hele Hovedet er overtrukket 

 af en tynd blød Hud; der er derfor ingen Granulation synlig, ikke en Gang paa Gjælle- 

 laaget (hvor dog nogle saakaldte «Aarer» komme til Syne), og der er kun Spor dertil paa 

 den brede, spidse, trekantede Skulderknogle. Hovedets Længde indeholdes c. 5*/2 Gang 

 i Totallængden (til Spidsen af den øvre længere Flig af den dybt kløftede Halefinne, ikke fuldt 

 4^2 Gang til dennes Begyndelse); den største Højde er noget mindre end Hovedets Længde, 

 dettes største Brede knap to Tredjedele af samme. Øjet vender halvt opad, halvt til Siden 

 og ligger lidt længere fra Snudespidsen end fra Gjællespalten ; dels Tværmaal er netop lig 

 Pandens Brede (deres indbyrdes Mellemrum) og indeholdes 4 Va Gang i Hovedets Længde. 

 Pandegruben er utydelig; dens Udstrækning svarer omtrent til Øjnenes. Nakkeudvæxten 

 har den sædvanlige, trekantede, tagformigt- hvælvede Form og støder umiddelbart op til 

 Rygskjoldet; heller ikke deltes Form frembyder noget udmærket. Rygfinnens og 

 Brystfinnernes Pigstraaler cre lige lange (Ire Fjerdedele af Hovedets Længde); 

 først nævnte er temmelig tyk, stiv og spids, næsten lige, glat forpaa, stærkt savtak- 

 ket bagpaa foroven, sidst nævnte bredere og krummere, smaatakket paa den inderste Del 

 af sin Forrand, stærkt savtakket bagpaa lige til Spidsen. Rygfinnens Længde er omtrent 

 lig med dens Afstand fra Hudfinnen, der er højest paa Midten og dobbelt saa lang som 



