Gl 



181 



er næsten 3 Gange saa langt fra dem til Hovedets Forrand som til Gjællespalten. De for- 

 reste Næsebor have Rørform med skjæv Aabning; de bageste ere ogsaa omgivne af en 

 lav, nærmest ved Øjet spaltet Hndvæg; Afstanden fra de forreste til de bageste er lig med 

 disses fra Øjnene, men de ligge alle nærmere Midtlinien end disse. Underkjæven springer 

 ubetydeligt frem foran O ver kj æv en, hvis Tandbælte er saa bredt som Afstanden mellem 

 Øjnene og en halv Gang saa langt (forfra bagtil) paa Siderne som i Midten, hvorimod 

 Underkjævens afsmalner mod Siderne. De længere Skjægtraade naa i Almindelighed til 

 Brystfinnernes Rod, andet Par til Gjællespalten (i lige Linie), tredje til Indsnittet i Gjælle- 

 laagshuden mellem dennes to Halvdele. Rygfinnens Længde er omtrent lig dens Højde og 

 indeholdes to Gange eller derover i dens Afstand fra Hudfinnen, hvis Længde — der er 

 noget variabel , eftersom dens forreste lave Fortsættelse træder mere tydeligt frem eller 

 taber sig aldeles i Ryghuden — er omtrent lig med Rygfinnens og med den lige under 

 den selv siddende Gatfinnes, hvis Højde derimod er næsten det dobbelte af dens egen 

 Længde. Den stive Del af Rygfinnens første Straale er skjult i en tyk Hud; blottes 

 den, ses den at være temmelig solid, højst saa lang som Panden er bred mellem Øjnene 

 og takket baade for og bag — hos yngre individer forholdsvis spinkel. Brystfin- 

 nernes første Straale er ligeledes kun forbenet i lidt over Hælvten, indhyllet i en 

 tyk Hud (med Undtagelse af paa sin øvre Flade), solid, krum, flad, stærkt takket bagpaa 

 — Ruhederne langs dens forreste Kant skjulte af Huden; den hele Straale saa lang som 

 de bagre Næsebors Afstand fra Gjællespalten. Bugfinnernes Fæste ligger helt , men dog 

 tæt bagved Rygfinnens; de ere brede, men knap saa lange som Brystfinnerne. Halefinnen 

 er noget indskaaren, den øvre Spids lidt længere end den nedre. En lille Porus axillaris 

 er til Stede. Størrelse højst 9 n /4 Tomme. Alle (5) foreliggende Exemplarer ere Hun- 

 ner (med mere eller mindre modne Æg, mest udviklede hos de mindste), med kort, spids 

 Genitalpap il. Straaletallet: D. : 1 .6; P. : 1 .7'); V.:G; A. : 10—11 (4.7, 4.6, 3.8). 

 Farven beskriver. Rhdt. saaledes efter et ham den 31te August bragt Exemplar: «Grund- 

 farven paa Ryggen og Siderne levende gulligbrun, Tegningerne sortebrune, Bugen lysere 

 gullig-graabrun ; Bryst-, Bug- og Gatfinne endnu lidt mere gullige end Bugen». Paa de 

 yngre (af de i Spiritus opbevarede) Exemplarer fremtræder en karakteristisk Farvelegning : 

 Grundfarven er mørk graabrun med fine sorte Pletter paa Hovedet og med 5 uregelmæs- 

 sige mørke Tværbaand over Krop og Hale, det første over Nakken, det andet under 

 Rygfinnen, det tredje foran og under Hudfinnen, fjerde om Ilalefinnens Rod, femte indenfor 



M Ligeledes hos den ægte P. bnfonius (ikke 6); denne Art har en lidt anden Farvetegning, en lidt 

 større lludfmne o. s. v. De ovenfor hcskrevne mørke Tværbaand findes derimod hos et Par unge 

 Psendopimeloder fra Venezuela (D. : 1 . 5; overordentlig stærke Takker langs med begge Sider af 

 Brystfinnernes Pigslraale — ninaske kun et Ungdomstræk?) og er derfor maaske en Fællesdrngt for 

 hele Slægten i dens Ungdom. 



