75 



195 



C. Anostomus- og Tetragonopierus-Gvupjteii. 



4. Leporinus elongatus Val. 

 (L. pachynrus Giinth., vix Val.) 



Leporinerne ligne hinanden saa meget i alle almindelige Træk, at jeg anser det 

 for mindre nyttigt at meddele detaillerede Beskrivelser af de Arter, som jeg har trot at 

 maatte behandle som nye, eller af en ældre, som hidtil kun har været meget ufuldstændigt 

 beskreven; det vil være tilstrækkeligt at fremhæve enkelte Hovedtræk. 



L. elongatus er beskrevet temmelig løseligt af Valenciennes efter et 16 Tommer 

 langt Exemplar, som Aug. de St. Hilaire hjembragte fra R. S.Francisco; desuden havde 

 d'Orbigny bragt et Exemplar, 1 Fod langt, hjem fra La PI a ta- Floden , hvor det var 

 fanget ved Buenos Ayres. Af en Leporinus- kvi, som jeg er enig med Prof. Reinhardt 

 i at belragte som L. elongatus, har denne Naturforsker fra Rio das Vel h as hjembragt 

 tre Exemplarer, af hvilke det største er lidt over 10 Tommer langt, det mindste lidt over 

 7 Tommer. Det vil være tilstrækkeligt om disse at anføre, at Legemets største Højde 

 (foran Rygfinnen) indeholdes 3'/a Gang eller lidt derover (3 in /2o) i Totallængden fra Snude- 

 spidsen til Grænsen mellem Halefinnen og Skælklædningen; Hovedets Længde (Gjælle- 

 laagshinden medregnet) 4 Gange eller lidt (en Sjette- til en Ottendedel) derover i samme 

 Totallængde. Øjet ligger temmelig højt oppe paa Siden af Hovedet og lige langt fra Snu- 

 despidsen og Gjællelaagets Rand eller lidt nærmere den sidste, naar Gjællelaagets Hinde 

 ikke tages med; ellers lidt nærmere ved Snudespidsen. Øjnenes Tværmaal indeholdes 2 

 til 2 1 2 Gang i deres indbyrdes Afstand, omtrent 6 Gange i Hovedets Længde; hos yngre 

 er det forholdsvis større. Snuden springer et godt Stykke frem foran Underlæ- 

 ben, og Munden er forholdsvis stor, saaledes at Endepunktet af iMundvigsfolderne falder 

 under det bageste trekantede Næsebor, der fortil er forsynet med en Hudklap; det for- 

 reste er som sædvanligt trompet- eller kræmmerhusformigt. Tændernes Antal er § paa 

 hver Side, de forreste i hver Kjæve som sædvanligt de længste, alle hos de større Exem- 

 plarer stærkt afstumpede. De 2 Exemplarer have 42 Skæl i Sideliniens Række, det tredje, 

 mindre 40— 41 1 ); Forkroppen, foran Ryg- og Bugfinnen, har 6 Skælrækker over og 7 

 under Sidelinien foruden dennes og de uparrede midt ad Ryggen og Buggen: 30 altsaa 

 i alt. Skællene have paa deres frie Del en fintgrubet vermiculeret Overflade og flere eller 

 færre Straalelinier eller Viftestriber, der ere meget talrigere hos ældre Exemplarer eud hos 

 yngre, og talrigere paa Bagkroppen og nedad til, end paa Forkroppens øvre Del. Bryst- 

 finnerne naa langtfra hen til Bugflnnerne (men dog over Halvvejen til disse), Gatfinnen 

 lige saa lidt til Halefinnen. Straaletallet vil rigtigst kunne opføres saaledes: D: 13 



l ) Jeg finder ligeledes 41 paa et halvt Skind af en 17" Tommer lang L. elongatus Ira S. Francisco- 

 Floden, som R. ogsaa har hjembragt. 



25* 



