196 



76 



(2.11); P: 17 (.sjælden 18); V: 9; A: 11 (2. O) 1 );. C: 3.17.3 (d. v. 3 udelte for oven og 

 neden; de to af disse ere dog meget korte). Rygfinnens første Straale er mere end halv 

 saa lang som anden. Der er ikke paa de i Spiritus opbevarede Exemplarer Spor til nogen 

 Aftegning. 



I et udstoppet Exemplar af en Leporinus fra Rio Cipô (som oftere bemærket, 

 en Biflod til Velhas -Floden) har Günther ment at erkjende, ikke L. eloncjatus (som 

 overhovedet ikke var ham bekjendt af Avtopsi) , men L. pachyums Val. , der oprindelig er 

 opstillet paa en Art fra Amazon-Floden (if. Castelnau fra Araguay), der ogsaa naar en 

 Størrelse af 17 Tommer. Jeg kan ikke andet end finde det langt mere sansynligt, at den 

 i Rio Cipö forekommende Art vil vise sig at være den her beskrevne L. elonyatus Val.; 

 dens korte Karakteristik hos Günther viser ogsaa store Afvigelser fra, hvad der af Valen- 

 ciennes anføres om hans L. pachyurus; og det Folkenavn, som anføres for den af Cum- 

 berland hjemsendte Fisk, «Piao», er aabenbart det samme, hvormed den ifølge Reinhardt 

 benævnes ved Bredderne af S. Francisco og i Lagoa Santa, nemlig «Piau» 9 ). 



Af Farven meddeler Reinhardt følgende Beskrivelse: «Hos nylig fangede Individer 

 er Pandefladen grønliggraa, og den samme Farve indtager hele Rygfladen, men spiller her 

 i visse Retninger i Sølvglans; Siderne af Hovedet og Kroppen og hele Bugfladen ere sølv- 

 hvide; Rygfinnen og Hudfinnen have en graalig Farve; Brystfinnerne ere snart bleggule, 

 snart mere levende orangegule ; Bugfinnerne , Gatfinnen og Halefinnen have en pragtfuld 

 orangerød Farve, den sidst nævnte af dem er kantet med en sort Band. Øjets Hornhud har 

 en smudsig Sølvfarve. Skjønt jeg har set et ikke ubetydeligt Antal Individer har jeg aldrig 

 bemærket, at den varierer i Farve». 



Reinhardt har kun erholdt denne Art fra de større Floder, men ikke fra Søerne 

 i den Egn, hvor han har opholdt sig; det største Individ, som han erholdt, havde en 

 Længde af over 17 Tommer. Skjønt den vel ikke hører til de højest skattede Fiske, er 

 den dog ret velsmagende; den bider paa Krog, men fanges i Omegnen af S ta Luzia 

 og Lagoa Santa just ikke i stor Mængde. Hos Individer, der bragtes R. i Midten af 

 Februar, vare Rognsækkene endnu temmelig smaa og Rognen havde en rødlig Farve. 



') Herved er dog at erindre, at der foran Ryg- og Gatfinnen er et ubetydeligt Rudiment af en Straale, 

 som jeg ikke har villet tælle med; og at den sidste fuldstændigt kløftede Straale i disse Finner er 

 regnet for to. Endvidere er der ved Grunden af den ydre Bugfinnestraale et Rudiment eller en Flis, 

 som man ved Knivens Hjælp kan løsne fra den Straale, som jeg tæller som den første, hvilket 

 Rudiment jeg, efter de Regler, som her følges, ikke kan regne for en selvstændig Straale; regnes 

 denne rudimentære Slniale med (som det utvivlsomt oftere er sket med andre Characiner) faar Arten 

 selvfølgelig 10 Bugfinnestraaler. 



2 ) Rhdt. tilføjer: »derimod synes det efter Prindsen af Wied («Reise nach Brasilien in den Jahren 1815 

 bis 1817», 2ter Bd. S. 342, ed. 8 T0 ), at man i Provinsen Bahia betegner en af de sortplettede Arter 

 med dette Navn«. 



