198 



78 



fra Amazon-Floden bragt Fisk'), benævnes L. obtusidens Val. (d'Orbigny 1. c. pi. 8, f. 2). 

 Det kunde vel være Tvivl underkastet, om ikke L. aeutidens Val. kunde være den yngre 

 Form af L. obtusidens] V.'s Exemplarer af sidst nævnte Art vare henholdsvis 10 og 14 

 Tommer lange; af først nævnte have de vel ikke været større end Pariser-Museets surinamske 

 Exemplarer af L. Frederici, altsaa c. 8 Tommer; thi ellers vilde dette uden Tvivl være bleven 

 berørt, og dermed stemmer det ikke ilde, at den større Form havde buttere Tænder og for- 

 holdsvis kortere Hoved. At V. fandt en lille Forskjel i Straaletallet hos sine to formentlige Arter, 

 D: 12 i Stedet for D: 11 (hos L. Frederici) ; P: 16 for P: 15; C: 23 i Stedet for C: 21 — , 

 er til Dels uden Betydning (Brystfinnen), dels beror det rimeligvis paa en Fejltagelse (Hale- 

 finnen)-'). Vigtigere er det, at L. obtusidens skal have 42 Skæl i Sidelinien, hvorimod L. 

 aeutidens maa antages at have 38, som det anføres for L. Frederici*). Vor Vel h as- Fisk 

 nærmer sig denne, men afviger fra Vale ncienn es's L. obtusidens ved at have 38 

 (eller højst 39) Skæl i Sidelinien; men den kan ikke paa nogen Maade henføres til L. Fre- 

 derici (Bl.), af hvilken Museet besidder tre smaa Exemplarer fra Surinam (de to med 38, 

 det tredje med 39 Skæl i Sidelinien), og hos hvilken der kun er 26 Skælrækker paa For- 

 kroppen, nemlig 5 over og 6 under Sideliniens og 1 uparret i Midten for oven og neden; 

 og endelig har L. Frederici, hvad der er det vigtigste, \ Tænder 4 ), den foreliggende 

 Form fra Rio d. Velhas og S. Francisco derimod kun \ ligesom L. elongatus. Der 

 bliver da ingen anden Udvej tilbage, end at antage, at der saa vel i R. S. Francisco 

 som i Rio das Velhas lever endnu en treplettet Art, der ikke falder sammen med 

 nogen af de tidligere beskrevne, hvis man ikke tør antage, at disse, for saa vidt de ere 

 fra Rio S. Franciscos Flodsystem, urigtigt ere blevne henførte til de nævnte, dels syd- 

 ligere, i Plata-Floden, dels nordligere, i Surinam, forekommende Arter 5 ). Som Sagen foreligger 

 har jeg ikke kunnet andet end tillægge den af Reinhardt hjembragte Form et nyt Navn. 



«Hos den levende Fisk har Pandefladen en mørk Olivenfarve, Ryggen er lysere, 

 grønliggraa, i visse Retninger spillende i Sølvglans; ned ad mod Sidelinien bliver dens 

 Farve blegere og gaar allerede lidt ovenfor denne over til en ren Sølvfarve, der indtager 

 Siderne og Bugen og ligeledes er herskende paa Hovedets Sideflader; paa Kroppens Sider, 

 netop i Sidelinien, findes tre aflange sortagtige Pletter, af hvilke den forreste sidder neden- 

 under Rygfinnen, den bageste ved Halefinnens Rod og den tredje omtrent midt mellem 



') Efter C as tein au (1. c. p. 58, t. 29, f. 1) er denne dog en egen Art (L. bimaculatus). 



J ) Straaletallet er hos den ægte L. Frederici det samme som hos Vel has -Fisken (L. Eeinhardti m.). 



9 ) Afbildningerne i d'Orbignys Rejseværk oplyse intet, da de aabenbart begge gjengive Skællene 



altfor smaa og altfor talrige. 

 4 ) Afbildningerne vise $ (!) Tænder hos L. aeutidens, § hos L. obtusidens. 



*) H en s el omtaler en Fisk, som han anser for L. obtusidens, som meget hyppig ved Porto Alegre; 

 men hans Exemplar var saa daarligt, at en skarpere Bestemmelse ikke var mulig. 



