89 



209 



er forholdsvis mest kort og høj. Højden er hos mere eller mindre udvoxne Exemplarer 

 i Almindelighed omtrent det halve af Totallængden (til det Sted paa Halefinnen, hvor Skæl- 

 klædningen hører op), lidt derover eller lidt derunder; men skjønt det vel i det hele er 

 saa, at yngre Exemplarer ere forholdsvis smækrere end ældre, er der dog ogsaa yngre 

 Exemplarer, der ere forholdsvis lige saa høje, og omvendt udvoxne (næsten k x h. Tomme 

 lange), hvor Højden indholdes 2 9 /5 Gang i Totallængden; og dette er ikke et Udtryk 

 for en Kjønsforskjel , thi begge Forhold findes hos lige store rognsvangrc Hunner. Den 

 Sænkning, som Profilet danner over Issen, er selvfølgelig tydeligst paa de høje, mindst 

 tydelig paa de smækre Exemplarer. Øjets Tværmaal er omtrent to Tredjedele af Pandens 

 mindste Brede, men indeholdes fra 3*/8 til næsten 4 Gange i Hovedets Længde, som 

 er en Fjerdedel af Totallængden eller lidt derover. Rygfinnens Pegyndelse falder paa 

 det nærmeste midt imellem Snudespidsen og Haleroden; dens Højde er omtrent lig med 

 eller kun lidt mindre end dens Afstand fra Hudfinnen. Prystfinnernes Spidse falder i Al- 

 mindelighed i samme lodrette Linie som Pugflnnernes Fæste, stundom lidt foran eller bag- 

 ved; den udspilede Halefinne er vel ikke dybt kløftet, men dog stærkt indskaaret. Langs 

 Sidelinien, der i Almindelighed er tydelig og fuldstændig — undertiden kan den være af- 

 brudt et lille Stykke, men fortsættes saa igjen — tælles 34, sjældnere 35 eller 36 Skæl, over 

 samme 6 — 7 (undtagelsesvis 5) Skælrækker, under den ligeledes 6 — 7, paa Forkroppen, foruden 

 de uparrede i Midtlinien, hvis disse ere tilstede; om der er en Række mere eller mindre 

 ovenfor Sidelinien, kan afhænge af, om den uparrede i Midtlinien er bleven spaltet eller ikke. 

 I det hele er der kun faa Viftestriber paa Skællene, men man vil altid paa visse Steder 

 af Legemet, navnlig nedad mod Dugen, kunne træffe flere eller færre Skæl med et større 

 Antal af disse Striber — hos mindre Exemplarer 6 — 12, hos større endog 15, 20 eller 25. 

 Ogsaa kan man træffe enkelte Exemplarer, hvor disse Stribers Antal gjennemgaaende er 

 paafaldende stort. Tænderne frembyde lidet udmærket; der er som hos de andre Arter fire 

 eller fem i hver Række (undtagelsesvis sex i anden) paa hver Side i Overmunden, fire store 

 i Underkjæven o. s. v.; paa selve Overkjævebenet derimod i Almindelighed ingen; kun hos 

 meget store Exemplarer kan man finde en lille Tand paa denne Knogle. Gatfinne straa- 

 lernes Antal varierer fra 3.21 til 3.28; 3.24 er Reglen, de højere Tal en Undta- 

 gelse. Naar der foran den forreste meget korte Pigstraale endnu er en fjerde tilstede, er 

 den, som hos de andre Arter, skjult mellem Skællene og usynlig uden Præparation. 



Paa den øverste Del af Kroppens Sider er Skællenes Glans noget dæmpet af Ryg- 

 gens mørkere Farve ; for øvrigt har den Metalglans over det hele , men noget særligt ud- 

 præget Sidebaand er der ikke. Bagved Skulderen er der en rund mørk Plet, som 

 altid er tydelig; paa Haleroden er der en lignende 1 ), men denne er langagtig, fort- 



') Endnu hos de mindste foreliggende Individer [V\t"\ Halefinnen medregnet) ere Skulder- og Hale- 



Vidensk. Selsk. Skr. 5 Kække, naturvidens!;, op mathem. Afd. XII. 2. 27 



