91 



211 



De flade [nfraorbitalknogler , der kun have nogle faa Straalestriber, adskilles fra Forgjælle- 

 laaget ved en tydelig Hudstribe. Rygfinnens Begyndelse ligger lige langt fra Snudespids 

 og Halerod; dens Længde (ved Grunden) er en Tredjedel af Legemets Højde, men over det 

 halve af dens egen Højde (parallelt med de længste Rygfinnestraaler) , som er kortere end 

 dens Afstand fra Hudfinnen. Halefinnen er dybt kløftet; Brystfinnerne naa til eller hen- 

 imod Bugfinnernes Fæste, disse forbi Gattet, men kun hos Ungerne helt hen til Gatfinnen, 

 hvis Længde er en Fjerdedel af Totallængden (maalt som ovenfor). Straalernes Antal 

 er i de tre Finner som sædvanligt: D: 11 (2 + 9); P: 12—15; V: 8; i Gatfinnen 3 (4) + 

 21 — 26; dog er det sjældent, at der er under 22 eller over 24 kløvede Straaler. Skællenes 

 Viftestriber ere i Almindelighed nogenlunde talrige (hverken meget faa eller meget 

 talrige) hyppigst 6 — 9, stundom dog 4 — 13, hos yngre kun 2 — 5; langs med den meget 

 tydelige Sidelinie tælles (37?) 38 — 39 Skæl, over den paa Forkroppen 7 (sjældnere 6) Rækker, 

 under den 7 eller 8 (den uparrede midt paa Bug og Ryg som sædvanlig ikke regnet med) ; 

 del sidste af disse Tal synes at være det normale. Hos et enkelt Exemplar, som jeg allige- 

 vel mener at burde regne hertil, finder jeg endog kun 5 over og 5 under Sidelinien 1 ). 



Sidernes Sølvglans forstærkes over Sidelinien til et tydeligt Sølvbaand med 

 mørkt (pigmenteret) Underlag, hvilket sidste især kommer til Syne henimod og paa Hale- 

 roden og fortsætter sig som et mørkt Baand til Kløften i Halefinnen. Jo yngre Fisken er, 

 desto tydeligere og mørkere er dette sølvgraa Længdebaand. Til en mørk Plet bagved 

 Skulderen er der undertiden Spor især hos yngre Individer. Af nogle i Bækken ved Olhos 

 d'agoa d. 5te Februar 1852 fangne Exemplarer 2 ) meddeler Reinhardt følgende Beskri- 

 velse: « Ryggen gulgrøn, i visse Retninger med Sølvreflexer; paa Siden lidt ovenfor Side- 

 linien begrænses denne Farve af en stærkt glinsende Sølvstrib c med et svagt gulligt Skjær, 

 neden under hvilken den øvrige Del af Kroppen er sølvblank; paa Højryggen mellem Ryg- 

 finnen og Hudfinnen og foran først nævnte findes to mørkere Pletter. Rygfinnen er smuk 

 gul i sin nederste Halvdel, derpaa levende zinnoberrød, og endelig kantet med en yderst 

 fin sort Bræmme; Hudfinnen gullig og sortbræmmet. Halefinnen har i Midten en sort 

 Stribe, der naar Randen af Udsnittet; paa hver Side af denne findes en levende-citrongul 

 Plet, hvis Størrelse varierer lidt efter Individerne; den øvrige Del er levende zinnoberrød, i 

 Randen forsynet med en yderst fin sort Bræmme. Gatfinnen er gullighvid, i sin forreste 



') Dette Exemplar har i det hele stillet sig noget tvivlsomt, da jeg kun har fundet 37 Skæl i Side- 

 linien og 21 kløvede Straaler i Gatflnnen — begge Dele under det sædvanlige Tal. 



J ) Jeg vil dog ikke undlade at bemærke, at der i dette lille Vand lever mindst 4 Arter af Tetragonop- 

 terun. Af de 3 i Reinhardts Samling opbevarede Exemplarer, som vare mærkede «Olhos d'agoa 

 5 /a 52», vare de 2 T. Cuvieri, den tredje en T. rivularis; af 15 Exemplarer fangede samme Steds to 

 Dage senere vare 14 T. rivularis, 1 T. lacustris. 12 Exemplarer af T. nanus ere ligeledes mærkede 

 •Olhos d'agoa, 5 /2». Jeg betvivler dog ikke, at ovenstaaende Beskrivelse virkelig er udført efter 

 en T. Cuvieri. 



27* 



