212 



92 



Del zinnoberrød, men den forreste Straale mælkehvid, Bryst- og Bugfinnerne hvide og klare, 

 de sidstes forreste Band mælkehvid; Iris sølvblank, i dens øverste Halvdel trækkende i det gule«. 



Da Tetragonopterus fasciatus (Cuv.) angives at forekomme i S. Francisco -Floden, 

 kunde der maaske være nogen Grund til at formode , at den beskrevne Art var identisk 

 med den Cuvierske; men ved nærmere Betragtning stiller Sagen sig saa usikker, at det 

 turde -være allerrigtigst at lade Cuviers Navn ganske falde, hvis Sammenhængen ikke kan 

 blive bedre oplyst end den for Øjeblikket er. Cuviers 5 Tommer lange Exemplar var 

 efter hans eget Udsagn hjembragt af Delalande fra Brasilien, men der siges ikke, fra 

 hvilken Del af dette Land; dog kan der vel næppe være Tvivl om, at det maa 

 have været den sydosllige Del eller Kyststrækningen fra Bio Janeiro og Syd efter. Af- 

 bildningen viser en meget langstrakt Fisk med en stærkt opad krummet Sidelinie; Be- 

 skrivelsen tillægger den en stor rund Plet bagved Gjællelaaget , to mørke Længde- 

 baand og kun 18 Gatfinnestraaler. Hvad man end vil dømme om denne Cuviers 

 Chalceus fasciatus («Mémoires du Museum d'histoire naturelle» t. V, 1819, p. 352, pl. 

 26 f. 2), synes der for saa vidt ikke at være nogen Grund til at identificere den 

 med S. Francisco- og Ve lh as -Flodens T. Cuvieri (mihi). Man. vil imidlertid kunne 

 gjøre gjældende, at disse Cuviers ældre Beskrivelser just ikke altid udmærke sig ved Nøj- 

 agtighed, i al Fald ikke ved Udførliglied; at Afbildningen og Beskrivelsen, der kun daarlig 

 stemme med hinanden, maaske, som Steindachner og Kner mene, ved en eller anden 

 Forvexling eller Fejltagelse slet ikke ere udkastede efter den samme Art, ja at først nævnte 

 muligvis slet ikke forestiller en Tetragonopterus; eller at Afbildningen maaske, som Gün- 

 ther antager, er udført efter et tørret (udstoppet, og derved misdannet) Exemplar. Valen- 

 ciennes's Artikel om Tetragonopterus fasciatus, der udkom 30 Aar derefter («Histoire natu- 

 relle des poissons», t. XXII, 1849., p. 119) bragte ikke Klarhed i Sagen. Han forsikrer, 

 at han beskriver den Fisk, som Cuvier har beskrevet og afbildet i «Mémoires du Muséum» 

 under Navn af Chalceus fasciatus; de 25 Gatfinnestraaler, som han tillægger den, stemme 

 ikke videre godt med Cuviers Angivelse (18), men vel med den foreliggende Art, hos 

 hvilken jeg paa den anden Side aldrig har set de «scabrosités» paa Gatfinnestraalerne, som 

 Valenciennes omtaler, og som ere mig vel bekj endte hos andre Arter. Det stemmer 

 heller ikke med, hvad Cuvier angiver, at «de første Exemplarer, som Cuvier fik, bleve 

 ham bragte af Hr. de St. Hilaire fra Bio S. Francisco». - - Pariser Museet har 

 desuden faaet T. fasciatus fra «Brasilien» ved Quoy og Gaimard og Castelnau 1 ); de 

 største Exemplarer ere 5 Tommer lange. V. henfører fremdeles til samme Art T rutilus 

 Jen. 5 ) fra Bio Parana og identificerer den end ydermere, om end med en vis Tvivl, synes 



') Herat skulde sluttes, at Castelnaus «T. fasciatus' («Expédition etc., Poissons», T. H. 185Ô, p. 66, 

 pl. 32, f. 2) fra Araguay og T oca n tin, 5 — 6 cm - lang, niaatte være samme Art som den i S. Fran- 

 cisco-Floden forekommende «T. fasciatus Val.» Men dette turde dog forholde sig anderledes. 



2 ) "Zoology of the Voyage of H. M. S. »Beagle«, pt. IV, Fish (1842), p. 125, t. 23, f. 2. Da denne Art 



