218 



9 



agtigl Skjær. Gatfinnen har et næppe mærkeligt gulligrødt Skjær ved Roden, og den forreste 

 Rand indfattet af en smal mælkehvidlig Bræmme, der bliver bredere i Spidsen. Bryst- og 

 Bugfinnerne ere aldeles klare. Langs Siden af Kroppen, paa Grænsen mellem den grønlige 

 og sølvfarvede Del af Legemet findes en Sølvstribe (undertiden faar den et netop erkjende- 

 ligt gyldent Skjær) , der især er kjendelig i Kroppens bageste Halvdel og mere glinsende 

 end Bugsiden. » 



Ved at sammenligne «Piabinha branca» med lige store Unger af Tetragonopterus 

 lacustvis fandt Reinhardt foruden Forskjellen i Form («Piabin h a' en» er mere langstrakt, 

 har større Øjne, en mindre krum Byg o. s. v.) og Farve («Piaba» -Yngelen viser i visse 

 Retninger en i det smudsig-rødligbrune spillende Farve, har en sort Skulderplet, og den 

 sorte Plet ved Halefinnens Rod gaar fortil et Stykke ind paa Halen og bagtil ofte helt 

 ud til Indsnittet i Halefinoen, hvorimod den hos «Piabin ha' en» er indskrænket til 

 selve Finnens Basis og ofte endog mangler eller i det mindste er næsten udvisket) den 

 Forskjel, at «Piabinha' en» er mere gjennemskinnende , saa at Indvoldene skinne igjen- 

 nem Byggens .Muskelmasse og Ribbenene tegne sig udvendig. — Reinhardt har oftere 

 hos Hunnerne fundet store Rognsække af en smudsiggrøn Farve, paa Grund af de gjen- 

 nemskinnende Æg, der ere æblegrønne og forholdsvis store, som et fint Insektnaalehoved. 

 Hunner, hvis Æg traadte ud af sig selv, saa snart de lagdes i Brændevin, vare fangne den 

 sidste Januar, men endnu hos Exemplarer fangne den første Marts fandtes der Rogn; Lege- 

 tiden omfatter altsaa mindst hele Februar Maaned. 



13. Tetragonopterus nanus Rhdt. 



(Tab. V, fis. 17.) 



Denne endnu mindre Art, maaske den mindste Fiske-Art der kjendes — af en stor 

 Mængde Exemplarer er intet over 2fi inm (1 Tomme) langt, alt i alt — , i Brasilien benævnet 

 «Piabinha vermelha», frembyder den Mærkelighed, at Hudfinnen i Almindelighed 

 mangler; hvor den undtagelsesvis er tilstede 1 ) (hos 1 af hver 17), er den som oftest 

 overmaade lille. Den forekommer baade i Søen (Lag o a Santa), i Bækken, der løber forbi 

 Fazendaen ved «Olhos d'agoa» og i «Açude de Contendas». Imellem 3dje Februar 

 og 1ste Marts har Beinhardt fundet Rognsækkene udspilede af forholdsvis meget store 

 Æg, «naesten af Størrelse som et af de fineste Insektnaalehoveder» og af den samme lyse 

 æblegronne Farve som hos T. gracilis. 



Formen er smækker; Højden indeholdes ikke fuldt 4 (3*/s til 3 3 /j) Gange i Total- 



') Af III Exemplarer fangede i Søen havde 5 Hudfinnen; af 12S andre 8, og kun hos 1 af disse 13 

 var den saa stor, som den egentlig skulde være. Af henholdsvis 1 1 og 7 Exemplarer fra liver 

 af de to andre ovennævnte Lokaliteter havde kun én af hvert Sæt Hudfinnen (K.). 



