101 



221 



nye Art valgte Artsbenævnelse skulde erindre om dens fysionomiske Lighed med Tétrago- 

 noptererne, fra hvilke Chirodonterne i det udvortes (det vil sige bortset fra Tandvæbningen) 

 kun adskille sig ved en mindre .Al und. 



Chirodon piaba er lidt over l 3 /4 Tomme lang fra Snudespids lil Halespids. Formen 

 er sammentrykt med afrundede Bugkanter; Højden indeholdes næsten 3 Gange i Total- 

 længden fra Snudespidsen til Ilalefinnens Begyndelse, Hovedets Længde 4 1 /.! Gang; Øjets 



finnen. .Munden er lille; der er 5 Tænder paa hvert Mellemkjæveben, 2 — 3 paa hvert Over- 

 kjæveben, nærmest ved Mellemkjævebenet, og 7 C?) 1 ) paa hver Lnderkjævehælvte. De nærmest 

 Midten ere de største, de yderste lil hver Side de mindste; i øvrigt er deres Form i Hoved- 

 sagen den samme, sammentrykt med afrundet Omrids og fint savtakket Æg; dog er der den 

 Forskjel, at paa Tænderne i Mellemkjævebenet indtage de 7 — 9 Spidser hele Kronens Om- 

 rids, hvorimod de bredere Lnderkjævelænder kun ere takkede (syvlakkede) i deres øvre, 

 næsten lige (vandrette) Band. Af Skæl tælles der 35 langs hen ad Sidelinien og i dens 

 Fortsættelse (kun de første 9 — 10 ere nemlig gjennemborede af Sidelinien), 5 Hækker over og 

 6 under samme paa Forkroppen, foruden de uparrede (i Ryggens og Bugens .Midtlinie) ; der 

 er i Almindelighed kun faa Viftestriber (2, 4, højst b' — 9) paa livert Skæl. Bygfinnen tæller 

 11 (2 + 9), Buglinnen 8 og Gatfinnen 23 (3 + 20) Straaler. — Sidernes og Bugens 

 Sølvglans begrænses op mod Byggen af et'smalt sølvgraat Baand ; ved Ilalefinnens Bod ei- 

 der en stor sort Plet; Skulderpletten er derimod mindre tydelig. Ogsaa Gjællelaaget og 

 den smalle Benriug under Øjet ere sølvfarvede. 



Her findes i Rio das Velhas to .Brycwt-Arter , en større, som benævnes «Ma- 



the bone». Hesullatet af denne Sammenstilling synes mig at maatte blive, at Chirodon alburnus 

 Gthr. overflyttes til Aphyocliarax. Jeg har andetsteds vist, at Gills Tetragonopterus pulcher (Trinidad) 

 bliver den femte Art af Slægten Chiroilon eller Odoutostilb". (Videnskab. Medd. fra den naturh. For- 

 ening, 1874, S. 236). 

 ') Paa Grund af Tændernes delvise Beskadigelse er Tallet ikke aldeles sikkert. 



Tværmaal er rigeligt en Tredjedel af sidst nævnte og lig 

 med Pandens Brede mellem Øjnene. Profilet har ikke 

 nogen særlig Sænkning over disse. Rygfinnens Begyndelse 

 ligger omtrent lige langt fra Snudespidsen og Ilalefinnens 

 Rod, men bagved Bugfinnérnes Fæste; disse naa ikke 

 fuldt til Gatfinnen, Brystfinnerne derimod til Bugfinnerne. 

 Halefinnen er dybt kløftet; Bygfinnens Længde (ved 

 dens Grund) ikke det halve af dens Afstand fra Hud- 



15. Bnjcon Lundii Blidt, og B. Reinhardti Ltk. 



